ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5792/21                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                                Шевченко А.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
13 січня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Переяславської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від    26 липня 2021 року (розглянута у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 02 серпня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Переяславської міської ради, Переяславського міського голови про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2021 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) з звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Переяславської міської ради (далі - відповідач 1), Переяславського міського голови (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування розпорядження Переяславського міського голови, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при обранні виду стягнення не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку та заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Зазначає, що в оскаржуваному розпорядженні міститься лише посилання на Акт про відсутність на робочому місці протягом всього робочого дня. Спірне розпорядження винесено без проведення належного розслідування та з`ясування всіх обставин та фактів, які можуть підтвердити чи спростувати вину позивача.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від    26 липня 2021 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасувати розпорядження Переяславського міського голови № 69/07-09/11-21 від 07.04.2021 про звільнення начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1 .
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради з 07.04.2021.
Стягнуто з Переяславської міської ради (код ЄДРПОУ: 04054978; місцезнаходження: 08400, Київська обл., м. Переяслав, вул. Б. Хмельницького, буд. 27/25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.04.2021 по 07.05.2021 у розмірі 7 136, 82 грн. (сім тисяч сто тридцять шість гривень 82 копійки).
В частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць рішення суду допущено до негайного виконання.
Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем 1 у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до протокольної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року позивача - ОСОБА_1 викликано особисто в судове засідання для надання додаткових пояснень.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, що 05 листопада 2019 року розпорядженням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради № 130/8-01к, позивача призначено за конкурсом на посаду начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяслав-Хмельницької міської ради з 06.11.2019.
01 квітня 2021 року працівниками Переяславської міської ради головним спеціалістом фінансово-господарського відділу виконавчого комітету Переяславської міської ради ОСОБА_4, начальником відділу комунального майна виконавчого комітету Переяславської міської ради ОСОБА_5 та головним спеціалістом з питань діловодства загального відділу виконавчого комітету Переяславської міської ради ОСОБА_6 складено та підписано Акт про відсутність на робочому місці начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1 (далі - Акт про відсутність на робочому місці).
Згідно зі змістом Акту було зафіксовано факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці протягом всього дня з 08 години 00 хвилин до 17 години 15 хвилин 01 квітня 2021 року. 
07 квітня 2021 року письмовим дорученням відповідача 2 № 3/3-21 позивачу доручено надати письмові пояснення з приводу відсутності його на робочому місці 01.04.2021. Термін виконання доручення - терміново, впродовж 30 хвилин після вручення. Як убачається з копії доручення позивач його отримав 07.04.2021 об 11 годині 25 хвилин, що підтверджується його підписом у реєстрі розсилки доручень міського голови (копія наявна у матеріалах справи).
Із реєстраційно-моніторингової картки автоматизованої системи діловодства «ДОК ПРОФ» № 38/0/4-21 від 07.04.2021 вбачається, що позивачем відповідь на доручення була надана 07.04.2021 о 13 годині 46 хвилин (фотокопія скриншоту з системи діловодства наявна у матеріалах справи). Вказана обставина позивачем не заперечувалася.
07 квітня 2021 року о 17 годині 01 хвилина позивачу вручено розпорядження «Про звільнення начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради» № 69/07-09/11-21.
Згідно зі змістом вказаного розпорядження позивача звільнено з посади начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради на підставі пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з прогулом (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Не погоджуючись з вказаним розпорядженням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Так, колегія суддів звертає увагу на те, що при ухваленні рішення судом в основу останнього були покладенні показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але свідчення останніх є суперечливими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки вони йдуть всупереч показанням свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які під час судового розгляду наголошували, що ОСОБА_1 не було на робочому місці на початку робочого дня та в подальшому протягом всього дня в цілому, а свідок ОСОБА_4 звертала увагу на те, що в період часу з 08 год. 00 хв. до 08 год. 10 хв. вона телефонувала до відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства, саме до свідка ОСОБА_3 , яка їй повідомила, то ОСОБА_1 не має па робочому місці.
Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у прямому підпорядкуванні у позивача , який займав посаду начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради.
Представник відповідача звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_2 взагалі перебуває у дружніх відносинах із позивачем ОСОБА_1 , чого він і сам не заперечує.
Як вбачається із п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпГІ ( 322-08 ), суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на робоч і як протягом усього робочого дня, гак і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).
Відповідно до п. 1.4 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради затверджених загальними зборами трудового колективу відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради га начальником відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1 від 04.12.2019 (далі Правила) Правила затверджуються зборами трудового колективу виконавчих органів Переяслав-Хмельницької міської ради за поданням начальника відділу капітального будівництва га житлово-комунального господарства Переяславської міської ради і уповноваженого від трудового колективу відповідно до законодавства про працю, і є обов`язковими для виконання.
Згідно п. 3.2. Правил, початок роботи в виконавчих органах Переяслав - Хмельницької міської ради з 8-00, закінчення роботи о 17 год. 15 хв., в п`ятницю з 8-00 до 16-00, перерва на обід з 12-00 до 13-00, вихідні дні субота, неділя.
Пунктом 3.10 Правил передбачено, що начальник відділу капітального будівництва та житлово - комунального господарства Переяславської міської ради інформує міського голову або профільного заступника про своє вибуття з установи з вказівкою мети вибуття, передбачуваним часом повернення на робоче місце, порядку зв`язку на час відсутності.
Відповідно до п. 6.2,6.4 Правил за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Для застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен запросити від працівника письмове пояснення проступку. Відмова працівника надати пояснення не може бути перешкодою для застосування стягнення. Порядок накладення дисциплінарного стягнення визначається законодавством про працю, законодавством про службу в органах місцевого самоврядування.
Оскільки начальником відділу капітального будівництва та житлово - комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1, були грубо порушенні Правила внутрішнього трудового розпорядку працівників відділу відділ капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради затверджених загальними зборами трудового колективу відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради та начальником відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1 від 04.12.2019, а саме п. 1.4, 3.2, 3.10, так як він був відсутній на робочому місці без поважних причин більше трьох годин, не попередив міського голову або профільного заступника про своє вибуття з установи з вказівкою мети вибуття, передбачуваним часом повернення на робоче місце, порядку зв`язку на час відсутності, чого позивач і сам не заперечував у судовому засіданні, що підтверджується актом про відсутність на робочому місці начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1 від 01.04.2021, до нього було застосоване дисциплінарне стягнення па підставі п.4 ч. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України у вигляді звільнення.
Колегія суддів звертає увагу на надані покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у суді першої інстанції, що ОСОБА_1 перебував на роботі з 08 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. та пояснення позивача ОСОБА_1 , який у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції підтвердив з 07 год. 50 хв. до 09 год. 00 хв. перебування на робочому місці та зазначив, що о 09 год. покинув робоче місце, щоб перевіряти благоустрій міста та об`єкти будівництва і повернувся вже в кінці робочого дня, проте жодних доказів щодо підтвердження перебування на даних об`єктах у зв`язку з трудовою діяльністю до суду апеляційної інстанції ні позивачем ні представником позивача не надано. 
Окрім зазначеного вище, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з наданих пояснень позивача під час судового засідання також встановлено, що останній намагався попередити міського голову про його відсутність та перебування на об`єктах будівництва з метою перевірки, проте він не брав слухавку.
Таким чином, ОСОБА_1 більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин був відсутній на роботі, не попередивши про це нікого, що згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП ( 322-08 ) визнається прогулом, на що суд не звернув уваги при ухваленні рішення.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 на виконання письмового доручення міського голови №3/3-21 від 07.04.2021 надав пояснення, що він весь робочий день перебував на своєму робочому місці, що суперечить його свідченням , які були надані в судовому засіданні при допиті останнього в якості свідка, а саме суперечність полягає в тому, що у судовому засіданні останній показав, що в обідній час він покинув робоче місце і нібито пішов перевіряти благоустрій міста.
Вище вказані факти також підтверджуються табелями обліку використання робочого часу у відділі капітального будівництва та житлово - комунального господарства Переяславської міської ради, які знаходяться у володінні останнього.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції помилково взято до уваги те, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду знаходиться справа № 320/888/21 за позовом ОСОБА_1 до Переяславської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Переяславського міського голови № 295/07-09/11 -20 від 28.12.2020 про застосування дисциплінарного стягнення та оголошення догани. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження у вказаній справі. На день прийняття рішення у цій справі, розгляд справи № 320/888/21 не завершено. Водночас, з наданих суду матеріалів установлено, що за результатами службового розслідування, розпочатому на підставі розпорядження Переяславського міського голови від 28.12.2020 № 296/07-09/11-20, підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і відсторонення від посади відсутні (розпорядження Переяславського міського голови від 16.03.2021 № 52/07-09/11 - 21). У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що застосовуючи дисциплінарне стягнення у виді звільнення, без проведення належного розслідування, встановлення фактів вини працівника, тяжкості вчиненого проступку, взаємозв`язку між порушенням трудової дисципліни і негативними наслідками, які настали у зв`язку з відсутністю на робочому місці, свідчать про те. що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вище вказане провадження та службове розслідування взагалі не мають ніякого відношення до факту застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогул.
Колегія суддів зазначає, що дане службове розслідування проводилось з інших підстав, а саме з підстав безпосередньої діяльності відділу капітального будівництва та житлово - комунального господарства Переяславської міської ради, а тому воно не має жодного відношення до факту прогулу, який розглядався в рамках адміністративної справи № 320/5792/21 за позовом ОСОБА_1 , відповідач Переяславська міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження Переяславського міського голови №69/07-09/11-21 від 07.04.2021, про поновлення па роботі та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Щодо посилання суду першої інстанції на пояснення ОСОБА_1 , а саме на те, що на доручення Переяславського міського голови убачається, що він повідомив відповідача 2 про те, що 01.04.2021 він знаходився на робочому місці, підтвердити інформацію можуть працівники відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради, колегія суддів зазначає наступне.
Так, в суді апеляційної інстанції позивачем надано пояснення, що він о 09 год. покинув робоче місце, щоб перевіряти благоустрій міста та об`єкти будівництва та повернувся вже в кінці робочого дня. Жодних доказів щодо підтвердження перебування на даних об`єктах у зв`язку з трудовою діяльністю до суду апеляційної інстанції ні позивачем ні представником позивача не надано.
Колегія суддів звертає увагу на те, що пояснення надані ОСОБА_1 в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції суперечать одні одним.
Отримання доручення міського голови є підставою для проведення службового розслідування. Під час службового розслідування мають бути вжиті заходи для з`ясування причин відсутності працівника на роботі (телефонні дзвінки, надсилання листів працівнику, отримання від працівника письмових пояснень тощо).
З наданих під час судового засідання у суді апеляційної інстанції пояснень позивача встановлено, що останній намагався попередити міського голову про його відсутність та перебування на об`єктах будівництва з метою перевірки, проте він не брав слухавку.
Колегія суддів зазначає, що перед звільненням начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1 були застосовані всі необхідні дії, які потребує чинне законодавство України, а саме зафіксований факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці згідно акту про відсутність на робочому місці начальника відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1 від 01.04.2021, що також підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , у позивача ОСОБА_1 згідно розпорядження Переяславського міського голови були відібранні пояснення, щодо факту відсутності його на робочому місці. 
На що позивач ОСОБА_1 у своїх поясненнях на письмове доручення міського голови не пояснює того, що він покидав своє робоче місце для перевірки стану благоустрою міста, не пояснює також того факту, яким чином він намагався попередити міського голову, або відповідного заступника про його відсутність на робочому місці у зв`язку із виконанням його посадових обов`язків, а всупереч вищевикладеного пояснює лише те , що віті нібито весь робочий день перебував на своєму робочому місці,
На підставі вищевказаних зібраних доказів, Переяславським міським головою було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення без проведення службового розслідування, так як для міського голови було достатньо доказів і аргументів для прийняття рішення відповідного до трудового законодавства України, оскільки невиконання Переяславським міським головою обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими іншими доказами, а саме актами роботодавця. Про такі інші докази як акти роботодавця Верховний Суд зазначив у постанові від 27.05.2020 р. по справі № 750/5598/17 (провадження № 61 -4341 Зсв 18).
Щодо посилання суду першої інстанції на пояснення позивача, а саме на те, що ОСОБА_1 звернув увагу, що після повернення на роботі нікого не бачив, оскільки ОСОБА_3 відпросилася по особистим справа, інші працівники знаходилися па дні благоустрою міста, Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,, ОСОБА_6 , також вказували, що інших працівників у приміщеннях Переяславської міської ради у цей день не бачили, колегія суддів зазначає наступне.
Так, колегія суддів не погоджується із даними посиланнями, оскільки як встановлено з пояснень позивач ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , посилається на те, що саме у корпусі де знаходиться відділ капітального будівництва та житлово-комунального господарства і Переяславської міської ради (за адресою: АДРЕСА_2 ) інших працівників в цей день вони не бачили, але Переяславський міський голова та його заступники здійснюють свою діяльність та фактично знаходяться в іншому корпусі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де позивача не було взагалі, так як 01.04.2021 перший заступник міського голови та міський голова перебували на своїх робочих місцях до 17 гол. 15 хв. і ОСОБА_1 їм не повідомляв про причини своєї відсутності на робочому місці.
Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції помилково було стягнуто з Переяславської міської ради (код ЄДРПОУ: 04054978; місцезнаходження: 08400, Київська обл., м. Переяслав, вул. Б. Хмельницького, буд. 27/25) па користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.04.2021по 07.05.2021 у розмірі 7 156. 82 грн (сім тисяч сто тридцять шість гривень 82 копійки), але суд неправильно визначився із суб`єктним складом правовідносин, пов`язаного з нарахуванням та виплатою середнього заробітку , як він вважає, за час вимушеного прогулу з 08.04.2021 по 07.05.2021, та зазначає наступне.
Так, Переяславська міська рада є органом місцевого самоврядування який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: «представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення;
Згідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.»
Із положень ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.»
Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру»;
Пункт 20 вищевказаної статті регламентує, що міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень;
Як вбачається із ч. 3 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються па посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради одноособово, а у випадках, передбачених законом. - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади.
Стаття 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом, При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Таким чином, Переяславська міська рада, як юридична особа, в межах своїх повноважень передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не приймала будь-яких рішень відносно начальника відділу капітального будівництва та          житлово - комунального господарства Переяславської міської ради ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.
Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Відділ капітального будівництва га житлово-комунального господарства Переяславської міської ради (відділ КБ та ЖКГ Переяславської міської ради) є юридичною особою. Нарахування і виплата позивачу заробітної плати та інших обов`язкових платежів, які пов`язані з трудовим договором, здійснювалось безпосередньо Відділом капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради, яке має самостійний фонд заробітної плати та є головним розпорядником бюджетних коштів про що свідчить п.4 Рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 31.10.2019 «Про затвердження положення про відділ капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради» та п.1.6 безпосередньо самого Положення про відділ капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради , на підставі якого діє позивач ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року передбачено, що судам слід мати па увазі, що відповідно до статей 3 і 221 КЗпП в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, в тому числі членів кооперативів, їх об`єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебували з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.
Окрім зазначеного колегія суддів звертає увагу на те, що саме Відділом капітального будівництва га житлово-комунального господарства Переяславської міської ради (відділ КБ та ЖКГ Переяславської міської ради) здійснювалось нарахування та виплата заробітної плати ОСОБА_1 .На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає те що суд першої інстанції не вірно визначився із суб`єктним складом осіб, які беруть участь у справі, оскільки співвідповідачем у даному трудовому спорі за вказаними позовними вимогами, мас бути сторона трудових правовідносин підприємство, з яким позивач перебував у трудових правовідносинах - юридична особа Відділ капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради, то прийняте по справі рішення щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу стосується їхніх прав та обов`язків.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що представниками сторін, як позивача та і відповідача у справі заявлялись клопотання про залучення Відділу капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради в якості співвідповідача, проте судом першої інстанції помилково не взято їх до уваги.
Поновлення на роботі керівників підприємств, установ, організацій має істотні особливості, а саме якщо вони призначаються органом управління державним або комунальним майном, юридичною або фізичною особою, яка заснувала підприємство, установу, організацію, то відповідачами за позовом про поновлення на роботі повинні бути названі підприємство і орган управління майном, юридична або фізична особа - засновник, які раніше призначили керівника на посаду. Рішення про поновлення на роботі в цьому випадку буде виконуватися шляхом видачі двох виконавчих листів, якщо керівник, щодо якого винесено рішення про поновлення на роботі подає до суду заяву про видачу двох виконавчих листів. За місцезнаходженням підприємства рішення суду про поновлення на роботі буде виконуватися в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.
Таким чином, оскільки по справі не залучено в якості співвідповідача Відділ капітального будівництва та житлово-комунального господарства Переяславської міської ради, ніяких дій Переяславська міська рада пе вчиняла відносно позивача ОСОБА_1 , оскільки відповідно до закону, по-перше міська рада не приймає рішень у формі розпоряджень, а по-друге не уповноважена приймати на посаду та звільняти з посади начальників відділів Переяславської міської ради (її виконавчих органів), по-третє Переяславська міська рада навіть не має бюджетних рахунків та не обслуговуються у Державній казначейській службі України, а тому Переяславська міська рада не може відповідати за дії які вона не вчиняла та немає фізичної можливості виплачувати згідно рішення Київського окружного адміністративного суду середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.04.2021 по 07.05.2021 у розмірі 7 136, 82 грн. (сім тисяч сто тридцять шість гривень 82 копійки).
Щодо посилання апелянта у справі на те, що представляв інтереси позивача у судовому засіданні неналежний представник, яким не мав повноважень на представлення інтересів позивача, колегія судді зазначає наступне.
Так, колегія суддів не приймає до уваги зазначені вище посилання, оскільки судом першої та апеляційної інстанції повноваження представника позивача перевірено.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до не правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень    та    у спосіб, що визначені    Конституцією    та    законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, « з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод    та    інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, « протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Київського окружного адміністративного суду від    26 липня 2021 року підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Переяславської міської ради - задоволити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від    26 липня 2021 року - скасувати. 
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Переяславської міської ради, Переяславського міського голови про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.
(Повний текст виготовлено - 13 січня 2022 року).

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк                    
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак
                                                                                                    М.І. Кобаль