ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року	Львів	Справа № 460/11691/21 пров. № А/857/3179/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                     Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,
за участю секретаря судового засідання:     Вовка А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року, головуючий суддя - Недашківська К.М., ухвалене о 12:10 год. у м. Рівне, повний текст якого складено 19.11.2021 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Кричильська сільська рада, про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                    В С Т А Н О В И В:
В серпні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Сарненської міської ради, третя особа - Кричильська сільська рада, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання у строк, передбачений статтею 118 ЗК України, рішення за клопотанням позивача про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для "01.03 Для ведення особистого селянського господарства" площею 1,9966 га (кадастровий номер 5625480500:06:001:0418; цільове призначення земельної ділянки - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), що розташована за адміністративно-територіальними межами села Велике Вербче, Сарненського району Рівненської області; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання пункту 20 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині незабезпечення переважального права на отримання земельної ділянки позивача як учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (1 категорії); визнати протиправним та скасувати рішення Сарненської міської ради від 28.05.2021 року №299 "Про визначення земельних ділянок, які перебувають в комунальній власності Сарненської міської територіальної громади земельними ділянками, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах)"; визнати протиправним та скасувати рішення Сарненської міської ради від 14.07.2021 року №427 про відмову у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок на території Сарненської міської ради; зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку технічної документації з поділу земельної ділянки за кадастровим номером для одержання безоплатно у власність земельної ділянки (кадастровий номер 5625480500:06:001:0418; цільове призначення земельної ділянки - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)).
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для "01.03 Для ведення особистого селянського господарства" площею 1,9966 га (кадастровий номер 5625480500:06:001:0418; цільове призначення земельної ділянки - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), що розташована за адміністративно-територіальними межами села Велике Вербче, Сарненського району Рівненської області. Проте, рішенням від 14.07.2021 року №427 клопотання залишене без задоволення з підстав: вказана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Позивач вказував, що рішення №427 та рішення №299, яким бажану земельну ділянку віднесено до переліку земельних ділянок право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), є протиправними, оскільки органом місцевого самоврядування не забезпечено право на отримання позивачем земельної ділянки, як ліквідатором наслідків Чорнобильської АЕС відповідно до статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи. Відтак, порушено принцип офіційного з`ясування обставин справи, передбачений п. 4 ст. 7 КАС України.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Сарненської міської ради від 28.05.2021 року №299 "Про визначення земельних ділянок, які перебувають в комунальній власності Сарненської міської територіальної громади земельними ділянками, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах)" постановлено: 
(1) Визначити земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які перебувають в комунальній власності Сарненської міської територіальної громади земельними ділянками, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) згідно Додатку;
(2) Надати дозвіл Сарненській міській територіальній громаді в особі Сарненської міської ради на виготовлення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови згідно додатку;
(3) Доручити виконавчому комітету Сарненської міської ради в особі міського голови виступати замовником проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) згідно додатку, встановивши, що вартість проектної землевпорядної документації відшкодовує переможець аукціону;
(4) Уповноважити виконавчий комітет Сарненської міської ради в особі міського голови укласти з виконавцем торгів угоду про проведення торгів, в тому числі організацію процедури підготовки до торгів;
(5) Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію міської ради (далі - Рішення №299) (а.с. 111).
ОСОБА_1 являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 25).
Позивач звернувся до Сарненської міської ради із заявою від 23.06.2021 року (а.с. 109) з проханням надати дозвіл на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки для одержання безоплатно у власність для " 01.03 Для ведення особистого селянського господарства" площею 1,9966 га (кадастровий номер 5625480500:06:001:0418; цільове призначення земельної ділянки - 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), що розташована за адміністративно-територіальними межами села Велике Вербче, Сарненського району Рівненської області.
Рішенням Сарненської міської ради від 14.07.2021 року №427 "Про розгляд заяв громадян про відмову у наданні дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства та для індивідуального садівництва на території Сарненської міської ради", постановлено відмовити у наданні дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок на території Сарненської міської ради:
ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , 
ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,9660 га на території Сарненської міської ради (кадастровий номер 5625480500:06:001:0418), у зв`язку із тим, що вказана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах);
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 (далі - Рішення 427) (а.с. 121).
Відповідно до Додатку Рішення №299 земельна ділянка кадастровий номер 5625480500:06:001:0418 включена до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) (а.с. 113).
Тобто, оскаржене Рішення №427 прийняте у зв`язку з віднесенням земельної ділянки   кадастровий номер 5625480500:06:001:0418 до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) відповідно до Рішення №299. 
Залишаючи без задоволення адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржені рішення та вчиняючи оскаржені дії відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України (далі - ЗК України).
За змістом статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
Відповідно до статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Частинами шостою та сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Матеріалами справи підтверджується, що підставою для відмови у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність стало те, що дана земельна ділянка включена в перелік земельних ділянок для підготовки лотів для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону.
Так, включення земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги не передбачено серед підстав для відмови, визначених у частині сьомій статті 118 ЗК України, проте така підстава для відмови передбачена у статті 136 ЗК України.
Згідно із частиною третьою статті 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Верховний Суд розглядав справи, де поставало таке ж питання, і у постанові від 03.04.2018 року у справі № 815/3059/17 дійшов висновку, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
Ця правова позиція була підтримана в інших постановах Верховного Суду, зокрема, від 23.01.2020 року у справі №620/1058/19, від 28.10.2020 року у справі №819/1976/17, від 22.10.2020 року у справі №815/7279/16, і колегія суддів не знаходить підстав не погодитися із такою.
Застосовуючи цей підхід до справи, що розглядається, апеляційний суд звертає увагу, що на момент розгляду заяв позивачів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття відповідачем рішення з цього питання, земельна ділянка, якої стосувалася заява, була включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права оренди на які виставляються на земельні торги.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що в силу приписів частини третьої статті 136 ЗК України   це є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зважаючи на це, відповідач правомірно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.
Правова позиція щодо застосування норм права у схожих правовідносинах також викладена Верховним Судом у постановах від 30.03.2021 року у справі №2040/6485/18 та від 13.04.2021 року у справі №818/1470/18.
Положеннями Земельного кодексу України сільська рада наділена повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, при включенні спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні).
Крім цього, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не гарантує особі набуття права власності на земельну ділянку, а сам по собі дозвіл на розроблення проекту землеустрою не є документом, на підставі якого виникає право власності або користування земельною ділянкою.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що приймаючи оскаржені рішення відповідач діяв у відповідності до вимог Земельного кодексу України, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.
Крім цього, судом попередньої інстанції вірно встановлено, що заява позивача від 23.06.2021 року розглянута органом місцевого самоврядування 14.07.2021 року, тобто у строк, установлений нормами статті 118 ЗК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №460/11691/21 - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	Р. Й. Коваль  	

Повний текст постанови складено 08.04.2021 року.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду