Номер провадження: 22-ц/813/2285/22 
Номер справи місцевого суду: 503/1265/20
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б. С.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 27

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" – Крилової Олени Леонідівни на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 19 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.10.2018 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 взятих на себе за умовами договору зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" просить стягнути з ОСОБА_1 (а.с. 2-5).
19 листопада 2020 року рішенням Кодимського районного суду Одеської області позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором, в розмірі 15314 (п`ятнадцять тисяч триста чотирнадцять) грн. 81 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" сплачений при зверненні до суду судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1519 (одна тисяча п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 75 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 85-90).
11 грудня 2020 року представник Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" – Крилова Олена Леонідівна направила через Кодимський районний суд Одеської області апеляційну скаргу на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 19 листопада 2020 року. З оскаржуваним рішенням апелянт не згодний в частині незадоволених вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками та вважає, що рішення в цій частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального та матеріального права. Апелянт вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про умови кредитування, у тому числі щодо сплати процентів та штрафу, адже ним підписано паспорт споживчого кредиту, в якому повідомлено ОСОБА_1 про основні умови кредитування з використанням кредитної картки. Також, як вказує апелянт, ОСОБА_1 пройшов ідентифікацію в Приватбанку та підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а отже, між банком та клієнтом був укладений кредитний договір шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. Як зазначає апелянт, необхідність сплати боржником процентів кредитору передбачає Кодекс європейського договірного права, одного з основних європейських кодексів цивільного права, а отже, на думку апелянта, судове рішення прямо суперечить європейським правовим нормам, що регулюють функціонування кредитних правовідносин та банківського сектору економіки. На думку апелянта, паспорт споживчого кредиту містить підпис ОСОБА_1 , а отже сторонами погоджено всі істотні умови договору, однак суд першої інстанції відмовив у стягненні неустойки, що призвело до порушення норм матеріального права. Апелянт вважає, шо основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування і ця умова, є істотним фактором при наданні кредитних коштів, а отже, на думку апелянта, встановивши, що банк надав ОСОБА_1 кредит, та він його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних відстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Апелянт просить суд провести розгляд справи за участі Представника Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", викликати його у судове засідання з метою детального пояснення конкретних обставин справи, скасувати рішення Кодимського районного суду Одеської області від 19 листопада 2020 року в частині незадоволених вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати (а.с. 96-100).
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 111-113).
Правом закріпленим положенням статті 360 ЦПК України сторони не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, Одеський апеляційний суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що анкета-заява, підписана ОСОБА_1 , не містить домовленості сторін стосовно сплати процентів за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. Разом з тим, саме по собі підписання паспорту споживчого кредиту без підтвердження про конкретні запропоновані йому умови та правила банківських послуг не є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина 1 статті 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якого останньому було надання кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом, згідно довідки про обслуговування кредитної картки.
Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався наданими йому грошовим коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту та здійснював періодичне погашення виниклої заборгованості, проте на момент звернення Банку до суду із відповідними позовними вимогами, заборгованість погашена в повній мірі не була.
Апелянт стверджує, що відповідач був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами, підписавши відповідну заяву-анкету про приєднання. В підтвердження зазначеного, Банком було надано до суду копію Витягу з тарифів та копію Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, в яких міститься інформація стосовно відкриття та обслуговування кредитного рахунку, пільгового періоду, обов`язкових щомісячних платежів, штрафу та пені за несвоєчасне погашення кредиту або процентів. Однак вищезазначені копії не можуть бути доказами, які б підтверджували факт ознайомлення відповідача з умовами, правила та тарифами надання банківських послуг, оскільки не містять ні дати формування, ні строку дії, тобто відсутні жодні відомості, які б підтверджували, що саме вони діяли на момент підписання ОСОБА_1 заяви-анкета про приєднання та були доведенні до відома відповідача. Заява-анкета, в свою чергу, окрім інформації про персональні дані особи, якій було надано банківські послуги, жодних відомостей стосовно карткового рахунку, розміру відсотків та сплати неустойки за прострочення внесення відповідних платежів не містить. 
Разом з тим, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка міститься в постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку – в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім. 
Окрім того, в матеріалах справи також наявний паспорт споживчого кредиту, в якому наявні відомості щодо умов обслуговування кредитного продукту – «Універсальна» та «Універсальна ГОД», розміру процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, розміру штрафу за прострочення тощо, та містить підпис відповідача, що на думку апелянта є підтвердженням належного повідомлення останнього про умови кредитування, у тому числі сплати процентів та штрафу. Проте в зазначеному паспорті кредиту, не вбачається якого саме типу кредитну карту було отримано відповідачем та відповідно яка процентна ставки повинна вираховуватися. Крім того, відомості стосовно типу кредитного рахунку не містяться ні в заяві-анкеті про приєднання підписаної відповідачем, ні в довідці про видачу кредитної карти, ні в довідці про встановлення кредитного ліміту.
Тому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що відповідача було належним чином ознайомлено з умовами кредитування, оскільки паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та не підтверджує факт погодження сторонами у письмовому вигляді всіх умов кредитування, в тому числі розміру процентів за користування кредитними коштами та відповідальність у вигляді неустойки (штрафів) за порушення термінів.
Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржуване рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" – Крилової Олени Леонідівни – відхилити.
Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 19 листопада 2020 року – залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

21.02.2022 року                                                                 м. Одеса