КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
20 грудня 2021 року м. Київ
Справа 759/22077/21
Апеляційне провадження № 33/824/5629/2021
Категорія: ст. 124 КУпАП
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м.Києва від 26 листопада 2021 року за матеріалами справи, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за  ст. 124 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13.09.2021 року о 09-40 в м. Києві на перехресті нерівнозначних доріг пр. Л. Курбаса-Кільцева дорога, у порушення вимог п. 16.11 ПДР України, керуючи автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом Рута22, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів з матеріальними збитками. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ст.124 КУпАП.
 
Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 26 листопада 2021 року визнано винною  ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано її  адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнуто із  ОСОБА_1  судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - 454,00 грн.
 
Не погоджуючись із зазначеною постановою,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову Святошинського районного суду м.Києва від 26 листопада 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
 
Вважає що судом при розгляді справи фактично взято до уваги лише пояснення іншого учасника ДТП, що свідчить про порушення вимог ст. 245 КУпАП. Під час розгляду справи порушено її право взяти участь в судовому розгляді справи, право наознайомлення з матеріалами справи, заявляти клопотання, подавати докази, право на захист.
 
Зазначає, що матеріали справи не містять переконливих доказів про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення . передбаченого ст. 124 КУпАП. На думку скаржника саме водієм автобуса було порушено п. 10.1 ПДР, оскільки він змінюючи напрямок руху не переконався, що це буде безпечним і не створить  перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під її керуванням.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилась, просила розглянути її скаргу без її участі.
Інший учасник ДТП ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлений.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку,  що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення  правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.
Відповідно до п.1.3  Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху  особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 16.11 ПДР па перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 при проїзді нерегульованого перехрестя, виїжджаючи з другорядної дороги, не надала переваги в русі транспортному засобу Рута22, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ,, який рухався по головній дорозі, що стало причиною зіткнення і як наслідок призвело до пошкодження обох автомобілів. 
Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.
Суд надав вірну оцінку протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), довідці схемі місця ДТП  (а.с. 2), поясненням ОСОБА_1 (а.с. 3), поясненням  ОСОБА_2 (а.с. 4).
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей судом вірно встановлено, що  ОСОБА_1  у порушення вимог п. 16.11 ПДР рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні вказаних правопорушень, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №280317 , відповідно до якого  ОСОБА_1 13.09.2021 року о 09-40, в м. Києві на перехресті нерівнозначних доріг пр. Л. Курбаса-Кільцева дорога, у порушення вимог п. 16.11 ПДР України, керуючи автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з транспортним засобом Рута22, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.
- схемою місця ДТП, відповідно до якої чітко вбачається, що водій ОСОБА_3 рухалась по другорядній дорозі ;
- згідно письмових пояснень від 13.09.2021 року ОСОБА_1 вона дійсно 13.09.2021 року виїжджала зі сторони вул. Л. Курбаса в напрямку Кільцевої дороги, коли водій маршрутного автобусу Рута22, д/н НОМЕР_2 , не включаючи повороту, різко звернув на зупинку, не притримуючись розподільних смуг, сталося зіткнення з її автомобілем.
- згідно письмових пояснень іншого учасника дорожньо-транспортої пригоди ОСОБА_2 , вбачається, що він рухався по вулиці Велика Кільцева, зі сторони швидкісного трамвая по пр. Леся Курбаса по головній дорозі, тоді як на кільцеву дорогу з другорядної виїздив автомобіль «Форд», д/н НОМЕР_1 . В момент коли він проїзджав дане перехрестя, рухаючись по головній дорозі, водій автомобіля «Форд» не переконався в безпечності маневру перед зміною напрямку руху та не помітив його автомобіль, який рухався по головній дорозі перед авто «Форд», різко дав газу та своєю передньою лівою частиною авта вдарив його авто в середину автомобіля.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.
Протокол підписаний особою, яка його склала, та  ОСОБА_1  крім того, їй було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи порушено права визначені ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зазначені обставини є недоведеними та не спростовують наявності вини та порушення  ОСОБА_1 п 16.11 ПДР.
Крім того, судом першої інстанції правомірно постановою суду від 01.11.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання про направлення справи за підсудністю до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області та повтороно викликано в судове засідання учасників ДТП. Разом з тим   ОСОБА_1 не з`явилася  до суду повтороно, та подала вдруге клопотання про направлення справи за підсудністю тобто за її місцем проживання. Так як, таке клопотання уже було вирішено, суд не повинен був його розглядати вдруге.
Судом  враховано норми законодавства щодо визначення підсудності розгляду справи, передбачені ст. 276 КУпАП України, а також суд вірно виходив з того, щоінший учасник дорожньо-транспортої пригоди в Житомирській областіне проживає.
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріалами  доведена вина іншого водія, який порушив п. 10.1 ПДР, суд відхиляє, оскільки керуючи автомобілем та виїжджаючи з другорядної дороги, ОСОБА_1 не надала переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, і дане порушення ПДР призвело до подальшого зіткнення. При цьому п. 10.1 ПДР підлягав би застосуванню , в разі рівнозначності доріг по яким здійснювали рух транспортні засоби, а за обставинами даної справи таке не встановлено, та до скарги не додано доказів порушення водієм ОСОБА_2 ПБР.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення на неї стягнення у виді штрафу відповідає обставинам справи та вимогам закону.
У відповідності з вимогами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.
На підставівикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 26 листопада 2021 року щодо притягнення  ОСОБА_1  да адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
            Суддя
Київського апеляційного суду                               О.В.Желепа