ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/405/22 Справа № 215/6761/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 березня 2022 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 09 лютого 2022 року ОСОБА_1  визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 
Судом встановлено, що 06.10.2021 о 03.56 год. водій ОСОБА_1  керував автомобілем Джіллі СК н/з  НОМЕР_1 біля будинку №52 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутності складу правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, так як не керував автомобілем, а лише сидів в кріслі водія, а транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_2 , який пішов з місця. Про допит даного свідка він просив суд І інстанції чого не було зроблено. Разом з цим вказує, що він фактично не відмовлявся від огляду та в лікарні зазначив про бажання проконсультуватися з адвокатом, в чому було відмовлено та складено протокол. Разом з цим його не відстороняли від керування транспортним засобом. Також апелянт вказує, що в матеріалах наявні пояснення лише одного свідка, а не двох та свідка не допитували. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 повідомлений належним чином про перегляд справи, клопотань про перенесення справи або поважні причини неприбуття до початку судового засідання апеляційним судом не отримано, що не перешкоджає перегляду без участі апелянта. 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими. 
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 , які засвідчив факт відмови ОСОБА_1 від огляду на встановлення стана сп`яніння в лікарні; направленням ОСОБА_1 для проходження огляду в заклад охорони здоров`я; відеозаписом долученим до матеріалів, яким підтверджується викладені обставини. Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом перевірялися судом І інстанції, який вірно зазначив про необгрунтованість таких доводів, так як вони спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано рух транспортного засобу, зупинка автомобіля та перебування правопорушника на місці водія, тому також є безпідставними доводи апеляційної скарги про керування автомобілем іншою особою. Разом з цим, ОСОБА_1 на місці подій не зазначав, що транспортним засобом керувала інша особа.
Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, так як вони також спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, відповідно до якого працівник поліції встановив у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, після чого запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на, що останній зазначив, що відмовляється з причин, що не керував автомобілем. 
Доводи про наявність в матеріалах справи письмових пояснень лише одного свідка, в даному випадку, не є підставою для скасування рішення суду І інстанції, оскільки є відеозапис на якому відображено процедуру пропонування працівником поліції пройти ОСОБА_1 огляд, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП. 
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2022 року, якою ОСОБА_1  визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                        Р.В.Мудрецький