Ухвала
28 січня 2022 року                                                                                                         
м. Київ
справа № 175/3768/18
провадження № 61-20978ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                          від 04 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду        від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та встановлення порядку користування,
ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надіслано вищезазначену касаційну скаргу на рішенняДніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, що підтверджується датою оформлення поштового відправлення, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України, відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У касаційній скарзі представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2  просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, посилаючись на ту обставину, що пропущення строку на касаційне оскарження відбулося через хворобу позивача, який є громадянином Німеччини, залучення нового представника позивача, необхідність ознайомлення з матеріалами справи та її складність, що відносяться, на думку заявниці, до об`єктивно непереборних обставин.
Заявниця зазначає, що її довіритель був обізнаний про результати перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом 30 червня 2021 року, а повний текст постанови апеляційного суду представник позивача отримав 12 липня 2021 року. Будучи незадоволеним результатом розгляду його справи, він вирішив відмовитись від надання правової допомоги, яку йому надавали попередні представники, про що ОСОБА_1 повідомив їх шляхом направлення електронного листа.
У частині сьомій статті 272 ЦПК України вказано, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
Зазначенні заявницею обставини, на переконання суду, а саме: заміна представника (без повідомлення про це суду) у зв`язку із незадовільним для позивача результатом апеляційного розгляду справи, не є поважною причиною пропуску строку (більше чотирьох місяців) на касаційне оскарження.
Окрім зазначеного, представниця позивача зазначає, що на тривалі пошуки нового представника (більше чотирьох місяців з моменту винесення судового рішення апеляційним судом) вплинула та обставина, що він перебував за кордоном, оскільки є громадянином Німеччини та постійно проживає у м. Дюссельдорф. У період з 22 червня 2021 року                             по 02 листопада 2021 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у зв`язку з захворюванням на недиференційований поліартрит, що підтверджується копією довідки приватного медичного закладу від 24 листопада 2021 року. Посилається на те, що вказана хвороба супроводжувалася гострим болем кінцівок і обмеженням у русі та позивач не мав можливості прибути на територію України з метою пошуку нового представника, а також він не був в змозі здійснювати активний пошук адвоката шляхом використання інтернет-ресурсу та спілкування за допомогою телефонного зв`язку.
Однак на підтвердження зазначених обставин заявницею не надано належних доказів, які б безспірно підтверджували той факт, що позивач не перетинав кордон України у період з 22 червня 2021 року по 02 листопада 2021 року та фізично не мав такої змоги, а хвороба у період лікування у приватній клініці позбавила його здатності пересування, перешкоджала користуванню інтернет-ресурсами, засобами телефонного та електронного зв`язку, створила перешкоди для своєчасного подання касаційної скарги. 
Враховуючи зазначене, суд, надавши оцінку доводам заявниці про поновлення строку на касаційне оскарження, вважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовано поважності причин пропуску зазначеного процесуального строку, а вказані заявницею обставини не визнані судом поважними підставами для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження. 
Інші підстави пропуску строку на касаційне оскарження у касаційній скарзі не зазначені.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового  рішення.
Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення строку, та надати відповідні докази.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними наведені представником  ОСОБА_1 - ОСОБА_2  підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року.
Касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 червня 2021 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків до 17 лютого 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та обґрунтування причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала оскарженню не підлягає.                            
 
Суддя                                                                                                 Є. В. Синельников