Справа № 463/9252/21                                Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І. 
Провадження № 33/811/1497/21                Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:
                                               
судді – Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення – штраф у розмірі 3400 грн. 
ОСОБА_1 визнанний виним у тому що він 02 серпня 2021 року о 10.11 год. у м. Львові, на вул. Нижанківського, 9 керуючи транспортним засобом «Kia Ceed», номерний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності руху, не дотримався бокового інтервалу і здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mazda CX 5», номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.3б, п.13.1, п.2.10 (а,д) Правил дорожнього руху.
На постанову судді Ворончак В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що вказаних правопорушень не вчиняв. 02 серпня 2021 року приблизно о 10 год. він перебував на вул. Нижанківського, 9, куди приїхав у справах. Зупинився біля краю проїзної частини дороги, щоб припаркувати належний йому автомобіль, припаркувався та пішов у своїх справах. За деякий час повернувшись, виїхав з місця паркування. Згодом працівники поліції зателефонували та повідомили йому, що він нібито допустив зіткнення із автомобілем марки «Мазда СХ5», р.н НОМЕР_2 , у зв`язку із чим надали для підпису протоколи про адміністративні правопорушення.
Повідомляв працівників поліції, що жодного зіткнення із вказаним чи будь-яким іншим автомобілем 06 серпня 2021 року не вчиняв, про що і зазначив у протоколах.
Зазначає, що з відоезапису який наявний у матеріалах справи вбачається, що він припракував свій автомобіль, пішов у справах, а повернувшись за деякий час поїхав. Відтак, не спричинивши ДТП, він не може нести відповідальність і за залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки до такої не причетний. 
Звертає увагу на те, що на відеозаписі не зафіксовано самого зіткнення (відсутність спрацювання сигналізації автомобіля марки «Мазда», поштовху чи хитання його автомобіля чи автомобіля марки «Мазда», реакції оточуючих людей, тощо), а видно лише, що його транспортний засіб проїхав поблизу.
Після того, як він відмовився на пропозицію потерпілого ОСОБА_2 платити йому 200 доларів США, наступного дня йому зателефонував працівник патрульної поліції та наголосив, що він має прибути на вул. Перфецького, 19 у м. Львові.
Прибувши на вул. Перфецького, 19 у м. Львові, оглянувши його транспортний засіб, працівник патрульної поліції ОСОБА_3 склав протоколи про адміністративні правопорушення та сфотографував його транспортний засіб.
Зазначає, що його транспортний засіб постійно припаркований на вулиці і має безліч дрібних пошкоджень.
Найвища висота старих подряпин на задньому бампері справа його транспортного засобу згідно з фотографій працівника поліції є 61 см і вочевидь не збігається з висотою пошкоджень на автомобілі марки «Мазда».
Подряпини на задньому бампері справа його транспортного засобу з характерним видом та заглибленням, а не є потертістю об гладку поверхню. Висота пошкоджень автомобіля марки «Мазда» ніким не вимірювалася. Лако-фарбове покриття білого кольору на бампері автомобіля «Мазда» (покликання в мотивувальній частині постанови) також не є належним та допустимим доказом його вини, оскільки це може бути навіть і не фарба, а потертість лаку, а жодних експертних досліджень ні працівниками поліції, ні судом з цього приводу не призначалося та не проводилося.
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити. 
Потерпілий ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечив, просив постанову судді першої інстанції залишити без змін. ОСОБА_2 пояснив, що після перегляду відеозапису дізнався, що належний йому транспортний засіб пошкодив ОСОБА_1 . Домовились зустрітись із ОСОБА_1 . На зустріч він прийшов із товаришем ОСОБА_4 , ОСОБА_1 теж прийшов із товаришем. ОСОБА_1 погодився, що пошкодив транспортний засіб, але не погоджувався із вартістю, яку необхідно сплати за фарбування автомобіля. Разом із ОСОБА_1 , вони поїхали на СТО, що на вул. Навроцького до товариша ОСОБА_1 , який пробував стерти пошкодження, що не вдалось, тому домовились, що поїдуть на інше СТО. Згодом до нього зателефонував працівник поліції та поросив надати відео з місця ДТП. Він пояснив, що не має жодних претензій до ОСОБА_1 , оскільки той погодився відшкодувати завдану шкоду, але поліцейський вказав, що повинен скласти протоколи про адміністративні правопорушення. Він повідомив про це ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_1 відмовився відшкодовувати завдану шкоду.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 , який просив постанову судді першої інстанції залишшити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову судді змінити з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 284035 від 06 серпня 2021 року (а.с. 1);
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 284036 від 06 серпня 2021 року (а.с. 10);
- схемою місця ДТП, яка сталася 02.08.2021 о 16.30 год. у м. Львові на вул. О. Нижанківського, 9 (а.с. 3);
- рапортом інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП Рінника С. від 02.08.2021 (а.с. 5);
письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с. 6-7).
Твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, є безпідставними, й апеляційний суд їх до уваги не бере.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису транспортний засіб марки «Kia Ceed», номерний знак НОМЕР_1 в максимальній близькості проїхав поряд із транспортним засобом марки «Mazda CX 5», номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_1 припаркувався неподалік, та через деякий час поїхав з місця ДТП.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував відносно наданих пояснень потерпілим ОСОБА_2 , що вони зустрічались, а згодом їздили на СТО до його товариша на вул. Навроцького, щоб усунути наявні пошкодження на автомобілі ОСОБА_2 .
Наведе вище, дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що зіткнення таки мало місце, а ОСОБА_1 знаючи про зіткнення, зобов`язаний був залишитись на місці ДТП, та повідомити відповідний орган Національної поліції України. 
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу обставин події, оскільки такі спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_2 наданими в суді апеляційної інстанції (з якими погодився ОСОБА_1 ), які в свою чергу узгоджуються зі схемою місця ДТП та підтверджуються характерними пошкодженнями на транспортних засобах.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху, порушив п.2.3б, п.13.1, п.2.10 (а,д) Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, не повідомивши про це відповідний орган національної поліції України, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Наявні у справі протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, є належними та допустимими доказами. 
Разом з тим, постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладеного на ОСОБА_1 стягнення, оскільки в оскарженій постанові суддя першої інстанції виклав лише фабулу ст. 124 КУпАП, незважаючи на те, що у провину ОСОБА_1 було поставлено і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому накладення стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у даному випадку є неправильним.
       Апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний також і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, однак із врахуванням вимог ст. 38 КУпАП, станом на день апеляційного перегляду закінчились строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому стягнення за ст. 122-4 КУпАП не може бути застосовано до ОСОБА_1 .
Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП мало місце 02 серпня 2021 року. На момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення за ст. 122-4 КУпАП, тому провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
Водночас, згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн, що у даному випадку є достатньою мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень з боку ОСОБА_1 . Провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.
У решті постанову судді слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн змінити на штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
У решті постанову судді залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                   І.О. Стельмах