Номер провадження: 22-ц/813/2258/22 
Номер справи місцевого суду: 518/1563/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія: 27

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року                                                         м. Одеса

       Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого - судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справуза апеляційною скаргою представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Крилової Олени Леонідівни на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2019 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Гребенюк Олександр Сергійович звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 34 311.70 грн., з яких: 7 768.31 грн. - заборгованість за кредитом; 24 433.31 грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500.00 грн. – штраф (фіксована частина); 1 610.08 грн. – штраф (процентна складова)та судові витрати в розмірі 1921 грн (а.с.2-5).
10 квітня 2020 ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області матеріали справи передано за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси (а.с.56).
25 червня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м.Одеси справу прийнято до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченої Ю.Б. (а.с.66-67).
05 жовтня 2020 року заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 7 768 (сім тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 31 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 441 (чотириста сорок одна) грн. 83 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.116-122).
27 січня 2021 року засобами поштового зв`язку представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Крилова Олена Леонідівна направила через Приморський районний суд м. Одеси апеляційну скаргу на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року. Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням в частині незадоволених вимог. На думку апелянта, ОСОБА_1 була належним чином проінформована про умови кредитування, в тому числі щодо сплати процентів за користування кредитом та неустойки, адже нею було підписано довідку про умови кредитування. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не мав жодної підстави відмовляти у стягненні відсотків по кредиту, адже під час розгляду справи встановив, що банком було надано кредит ОСОБА_1 , а вона його не повернула. Також, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні штрафів та заборгованості з пені, адже сторонами погоджено всі істотні умови договору, в тому числі щодо розміру та порядку нарахування штрафів. Апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року в частині незадоволених вимог щодо стягнення відсотків, пені, штрафів та задовольнити вимоги банку в цій частині, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати (а.с.127-130).
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження в даній справі розглядається без повідомлення учасників справи.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу виходячи з наступного.
Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами провадження виникли зобов`язальні кредитні правовідносини, що відповідач не повернув грошові кошти, проте через відсутність доказів узгодження сторонами відсотків за користування грошовими коштами та розміру штрафних санкцій суд частково задовольнив заявлені позовні вимоги. 
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду щодо відсутності узгодження сторонами розміру штрафних санкцій з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 14 жовтня 2010 року ОСОБА_1 була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 9).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної сторони, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку – в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Разом з тим, цього ж дня – 14.10.2010 ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої встановлюється відсоткова базова ставка в розмірі 3% на місяць за користування кредитом, 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості, а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – пеня 1 – базова відсоткова ставка по договору – нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня 2 – 1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується один раз на місяць. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів – 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 10). 
Отже, сторони узгодили розмір відсотків за користування кредитними грошовими коштами та за несвоєчасне погашення заборгованості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. 
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки відповідачем не була погашена кредитна заборгованість, позовні вимоги банку в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 7768,31 грн, заборгованість за процентами за користуванням кредитом в розмірі 24433,31 грн підлягають задоволенню. Тому, апеляційна скарга підлягає частковому, а рішення суду першої інстанції скасуванню у відповідній частині з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом. 
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правовоївідповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення – строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37ц20), та Верховний Суд у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 133/474/15-ц.
Враховуючи вище наведене, вимоги банку в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З врахуванням наведеного судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме за подання до суду позовної заяви в розмірі 1802,85 грн, за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 2704,28 грн.
Щодо інших доводів апеляційної скарги, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» - Крилової Олени Леонідівні – задовольнити частково.
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року скасувати в частині стягнення заборгованості за процентами за користуванням кредитом та в скасованій частині ухвалити нове рішення про задоволення відповідних позовних вимог. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 , паспорт серії  НОМЕР_2 , виданий Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»(код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_3 , МФО № 305299) заборгованість за процентами за користуванням кредитом в розмірі 24433,31 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 , паспорт серії  НОМЕР_2 , виданий Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»(код ЄДРПОУ 14360570, рах. № НОМЕР_3 , МФО № 305299) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1802,85 грн та за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 2704,28 грн.
В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

       Судді Одеського апеляційного суду                        А.І. Дришлюк
                                                                       
                                                                       Р.Д. Громік
                                                                       
                                                                       М.М. Драгомерецький

14.02.2022 року                                                                 м. Одеса