ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 лютого 2022 року           справа №200/2614/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Компанієць І.Д., секретар судового засідання – Харечко О.П., за участю представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 200/2614/21-а (головуючий суддя І інстанції Троянова О.В.), складеного в повному обсязі 03 серпня 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області, за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправними дій у внесенні у виготовлену довідку за №59/05-97-06-0222 від 07.09.2020 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними на 05.03.2020 року, за посадою старшого слідчого слідчого відділення податкової міліції Красноармійської ОДПІ, відомостей відносно надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків, невнесення відомостей про розмір щомісячної премії у розмірі 50 відсотків та невнесення відомостей в зазначену довідку про розмір надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50 відсотків; зобов`язання виготовити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними на 05.03.2020 року, за посадою старшого слідчого слідчого відділення податкової міліції Красноармійської ОДПІ з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 50 відсотків, щомісячної премії у розмірі 50 відсотків та надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50 відсотків та невнесення відомостей в зазначену довідку про розмір надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50 відсотків.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо внесення у довідку №59/05-97-06-0222 від 07.09.2020 року про розмір грошового забезпечення, видану ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії відомостей відносно надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків. Зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькійобласті підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про надбавку за вислугу років у розмірі 50 відсотків, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 200/2614/21-а  в частині відмови у задоволені позовних вимог та зобов`язати відповідача вказати в довідці відомості про розмір премії та надбавки, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що зменшення розміру надбавок та премії у виданій довідці є протиправним.
Сторони в судове зсідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду на наступне.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області 01 березня 2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 ), пенсіонером за вислугу років (посвідчення ДПА України №2703 від 16 серпня 2005 року). (а.с. 11, 21-22, 25)
Наказом Державної податкової адміністрації у Донецькій області від 27.07.2005 року №465-о звільнено майора податкової міліції ОСОБА_1 з 01 серпня 2005 року. Вислуга для призначення пенсії в календарному обчисленні складає 26 років 02 місяці 06 днів, у пільговому обчисленні – 28 років 06 місяців 05 днів. (а.с. 10)
23.03.2018 року Державною фіскальною службою України у Донецькій області видано ОСОБА_1 довідку №188/05-99-05-02-21а про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, виданої на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704, відповідно до якої розмір посадового окладу становить посадовий оклад 5220 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням податкової міліції 1340 грн., надбавка за вислугу років (50 відсотків) 3280 грн., усього 9840 грн. (а.с. 12)
На звернення позивача щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, відповідач 1 надав відповідь листом від 10.09.2020 року №3811/10/05-97-08, відповідно до якого ГУ ДФС надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019 року. Додатково повідомлено, що у березні 2019 року надбавка за особливості проходження служби, яка може встановлюватись за рішенням керівника згідно з положеннями пункту 5 постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 особам начальницького складу податкової міліції не встановлювалась та не виплачувалась. (а.с. 13)
До зазначеного листа додано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, від 07.09.2020 року №59/05-97-06-0222, видана на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якої розмір посадового окладу становить посадовий оклад 5220 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням податкової міліції 1340 грн., надбавка за вислугу років (40 відсотків) 2624 грн., надбавка за особливості проходження служби (П. 704) 0 грн., премія щомісячна (10 відсотків) 522 грн., усього 9706 грн. (а.с. 14)
Спірними питанням у справі є правові підстави для видачі довідки про грошове забезпечення із зазначенням відомостей щодо надбавки за вислугу років у розмірі 40%, відомостей про розмір щомісячної премії у розмірі 10 відсотків, та не зазначення відомостей про розмір надбавки за особливості проходження служби. 
Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.      
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі – Закон № 2262-ХІІ).
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року (далі – Закон № 2011-ХІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:  посадовий оклад, оклад за військовим званням;  щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);  одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону  № 2262-ХІІ  перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону.
Усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно пункту 5 постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:
1) установлювати:
посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами;
посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника;
надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;
2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Суд зазначає, що відповідно до пунктів 5 та 6 Порядку №45 особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо із займаних посад у зазначених органах, установах, до яких вони були відряджені, грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за аналогічними або відповідними посадами в органі, з якого вони були відряджені. За бажанням особи грошове забезпечення враховується за посадою, яку особа займала до відрядження для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств.
Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що премія, яку позивач просив врахувати для обчислення нового розміру пенсії, має тимчасовий характер. Виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі для грошового забезпечення військовослужбовців за відповідною посадою.
При цьому розмір такої премії для конкретного військовослужбовця заздалегідь не є фіксованим, а здебільшого залежить від якості та особливостей проходження ним військової служби.
Порядок та умови виплати надбавки за особливості проходження служби в органах податкової міліції визначаються Порядком затверджений наказом Міністерства фінансів України від 17.07.2018 № 616 (далі - Порядок №616).
Відповідно до пп.2,3,5,6,7 розділу 4 Порядку №616 надбавка за особливості проходження служби виплачується особам начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) з дня її встановлення.
Керівник ДФС та керівники її територіальних органів у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідних органів, мають право встановлювати надбавку за особливості проходження служби у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.
Надбавка встановлюється та виплачується на підставі наказу.
У разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення службової дисципліни надбавка за особливості проходження служби знімається або розмір її зменшується.
У разі недостатності фонду грошового забезпечення для проведення виплати надбавки її розмір переглядається.
Надбавку може бути переглянуто у бік як збільшення, так і зменшення або знято у тому самому порядку, в якому здійснюється її встановлення.
Таким чином, встановлення надбавки за особливості проходження служби є правом керівника державного органу, її розмір не є сталим та залежить як від асигнувань державного органу, так і від особистих якостей та характеру служби особи.
Згідно з абз. 1 п.5 Порядку №45, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовується такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим званням.
Позивач вийшов на пенсію у 2005 році, не отримував жодного грошового забезпечення з 05.03.2019 року, тому довідка видано за аналогічною посадою станом на 05.03.2019 року з цифрами, що отримали посадові особи за аналогічною/прирівняною посадою та званням, а саме тому в довідці зазначена премія у розмірі 10%.
Стосовно зазначення у довідці надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків, суд зазначає наступне.
Підпунктом 1 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 зазначено, що виплаті підлягає надбавка за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців розвідувальних органів), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16, а військовослужбовцям розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової військової служби) - в розмірі 3 відсотків посадового окладу за кожний календарний рік вислуги років, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
Відповідно до додатку 16 зазначеної Постанови №704 за вислугу років від 25 років і більше розмір надбавки, відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням складає 50 відсотків.
Наказом Державної податкової адміністрації у Донецькій області від 27.07.2005 року №465-о, яким звільнено ОСОБА_1 , визначено, що вислуга позивача для призначення пенсії складає в календарному обчисленні складає 26 років 02 місяці 06 днів, у пільговому обчисленні – 28 років 06 місяців 05 днів.
Водночас, у спірній довідці про розмір грошового забезпечення від 07.09.2020 року №59/05-97-06-0222 відповідачем 1 зазначено надбавку за вислугу років у розмірі 40 відсотків.
Тобто, відповідачем неправомірно зазначено надбавку за вислугу років у спірній довідці про грошове забезпечення, оскільки наявна вислуга років позивача у відповідності до додатку 16 Постанови КМУ №704 надає право позивачу на визначення надбавки за вислугу років у розмірі 50%.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності часткового задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось 
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Водночас, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, обов`язку доказування правомірності спірних рішень не виконано.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року у справі № 200/2614/21-а – залишити без змін.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 07 лютого 2022 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 08 лютого 2022 року.

Судді                                                                                         А.В. Гайдар
                                                                                               І.В. Геращенко
                                                                                                       І.Д. Компанієць