ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7105/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року
у справі№ 160/7105/21
за позовом  ОСОБА_1 
до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області
треті особи: Благодійний фонд «Екологія-Геос», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому просив:
1) визнати бездіяльність Держави Україна в особі Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, на підставі матеріалів позовної заяви у справі № 160/7440/19, постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі № 160/7440/19 та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 по справі за № 804/1594/15, за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з питання щодо негайного поновлення та забезпечення особистих немайнових та майнових прав співавторів технології ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за результатом подання скарг та звернень на адресу Кабінету Міністрів України за № № БЛ-10702981 від 26.05.2020, БЛ-10702933 від 26.05.2020, БЛ-10363422 від 09.03.2020, БЛ-10363362 від 09.03.2020, БЛ-10363328 від 09.03.2020, БЛ-10363291 від 09.03.2020, БЛ-10363169 від 09.03.2020, БЛ-10363158 від 09.03.2020, БЛ-10363071 від 09.03.2020, БЛ-10362357 від 09.03.2020, БЛ-10362352 від 09.03.2020, БЛ-10362350 від 09.03.2020, БЛ-10362339 від 09.03.2020, БЛ-10362331 від 09.03.2020, БЛ-10362325 09.03.2020, БЛ-9009290 від 31.01.2019, БЛ-9647078 від 02.09.2019, БЛ-11207663 від 08.09.2020, БЛ-12289442/Д1 від 02.05.2021, БЛ-12254819/Д2 від 23.04.2021, протиправною та такою, що не вжито заходів, згідно статті 2 Закону «Про Кабінет Міністрів України» та частини першої статті 276 ЦК України, спрямованих на негайне поновлення та забезпечення::
-гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України;
-гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України;
-гарантії права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та скаргою про їх порушення, у відповідності із законом України «Про звернення громадян» та статтею 40 Конституції України;
-гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України;
-гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України;
-гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, у відповідності із статтею 48 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України,
-а також інших особистих немайнових прав, 
шляхом запровадження у виробництво технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка як встановлено у мотивувальній частині постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 по справі за № 804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос», ОСОБА_1 , Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія-Геос», ОСОБА_7 , ОСОБА_4 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», в результаті чого кожний день бездіяльності чи навмисних дій відповідачів призводить до того, що безробітній ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та пенсіонерам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 загрожує небезпека від голоду, хвороб та холоду, у зв`язку з порушенням конституційних прав державними органами влади, 
та постановити, на підставі ч.2 ст.276 ЦК України, судове рішення щодо негайного поновлення Державою Україна в особі Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням, на підставі ст. 56 Конституції України та постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»;
2) зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області, на підставі пункту 10-1 постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відшкодувати за рахунок держави моральну шкоду (наслідки протиправної бездіяльності), яка є гарантією захисту прав фізичних та юридичних осіб від протиправних дій посадових осіб державних органів влади, за порушення Державою Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації (причина):
-гарантії екологічних прав співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 50 Конституції України;
-гарантії права на захист моральних та матеріальних інтересів пов`язаних із об`єктами інтелектуальної власності співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 54 Конституції України;
-гарантії права на звернення щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та скаргою про їх порушення, у відповідності із законом України «Про звернення громадян» та статтею 40 Конституції України;
-гарантії права на вільний розвиток особистості кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 23 Конституції України;
-гарантії права на рівність конституційних прав і свобод та рівності перед законом кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у відповідності із статтею 24 Конституції України;
-гарантії права на захист життя і здоров`я співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань посадових осіб державних органів влади, у відповідності із статтею 27 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » брати участь в управлінні державними справам, у відповідності із статтею 38 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, у відповідності із статтею 41 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, у відповідності із статтею 42 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку кожен вільно обирає у відповідності із статтею 43 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, у відповідності із статтею 46 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, у відповідності із статтею 48 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, у відповідності із статтею 49 Конституції України;
-гарантії права кожного із співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, у відповідності із статтею 56 Конституції України,
на підставі статті 1173, частини 2 статті 276 Цивільного кодексу України, статті 25 Закону України «Про звернення громадян», статті 56 Конституції України, моральну шкоду ОСОБА_1 за моральні страждання, завдані протиправною бездіяльністю Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації продовж 2006-2021 років, у розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб,
відшкодувати ОСОБА_1 одноразову матеріальну шкоду (упущена вигода завдану протиправною бездіяльністю Держави Україна в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації продовж 2006-2021 років), яка одноразово складає лише 4 (чотири) відсотки у розмірі 1400 млн.грн, від розміру 35 млрд.грн субсидій для громадян на 2021 рік для оплати енергоносіїв та комунальних послуг;
відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі заборгованості за газ та електричну енергію за опалювальний період 2020-2021 року, а також відшкодувати борги перед фізичними особами у розмірі 42 тис.грн на 02.05.2021 та 
перерахувати вказані кошти за моральні страждання у розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) місячних прожиткових мінімумів для працездатних осіб та упущену вигоду ОСОБА_1 розмірі 1400 млн.грн, які є коштами платників податків, на рахунок Благодійного фонду «Екологія-Геос», код отримувача 33474710, АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , головним цілями та завданнями якого є: сприяння розробці та реалізації загальнодержавних, регіональних, місцевих та міжнародних програм спрямованих на поліпшення соціального, економічного і екологічного становища, забезпечення інтересів держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері, а також забезпечення конституційних прав громадян України на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом запровадження у виробництво технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з використанням альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії за допомогою енергетичних агрегатів ОСОБА_5 з замкненим циклом роботи; для запровадження у виробництво, на користь платників податків проекту програми « ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як зазначено в позовній заяві, підставою для звернення  до суду  задля негайного поновлення особистих немайнових прав співавторів технології ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є матеріали позовної заяви у справі № 160/7440/19, копії звернень та скарг з питання поновлення особистих немайнових та майнових прав Державою України в особі Кабінету Міністрів України та Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України та постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі № 160/7440/19. Позивач вказує про невжиття відповідачем-1 усіх передбачених законодавством заходів, спрямованих на негайне поновлення та забезпечення особистих немайнових прав позивача та третіх осіб шляхом запровадження у виробництво технології проекту ОСОБА_6 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який (проект) є інтелектуальним продуктом, що вирішує питання сьогодення щодо запобігання викидів шкідливих речовин і парникових газів в процесі діяльності людини, забезпечує зниження вартості виробництва енергії до експлуатаційних витрат, що в свою чергу забезпечує добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, тобто гарантує екологічні та інші права громадян. Позивач підкреслює, що не здійснюючи заходи для реалізації інтелектуальних прав позивача, відповідач-1 допускає протиправну бездіяльність, що фактично призводить до значних витрат, а також моральних страждань, які підлягають відшкодуванню у судовому порядку. 
Позивач  через  систему «Електронний суд» 27.05.2021 та 23.06.2021 подав заяви про збільшення розміру позовних вимог, які  ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у цій справі № 160/7105/21 повернені позивачу. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України за результатом подання скарг та звернень на адресу Кабінету Міністрів України за № № БЛ-10702981 від 26.05.2020, БЛ-10702933 від 26.05.2020, БЛ-10363422 від 09.03.2020, БЛ-10363362 від 09.03.2020, БЛ-10363328 від 09.03.2020, БЛ-10363291 від 09.03.2020, БЛ-10363169 від 09.03.2020, БЛ-10363158 від 09.03.2020, БЛ-10363071 від 09.03.2020, БЛ-10362357 від 09.03.2020, БЛ-10362352 від 09.03.2020, БЛ-10362350 від 09.03.2020, БЛ-10362339 від 09.03.2020, БЛ-10362331 від 09.03.2020, БЛ-10362325 від 09.03.2020.
Суд встановив, що спір з приводу бездіяльності Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України за результатом подання ОСОБА_2 означених вище скарг та звернень між сторонами цієї справи та з тих самих підстав розглянуто у справі № 160/7440/19, постанова у якій прийнята судом апеляційної інстанції 08.07.2021. Щодо заявленої позивачем допущеної відповідачем-1 бездіяльності з невиконання рішення суду від 12.04.2021 у справі № 160/7440/19 суд зазначив, що позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд виходив з того, що позивач визначив предметом цього спору бездіяльність Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України щодо невжиття заходів згідно статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та статті 276 ЦК України, направлених на поновлення порушених немайнових прав позивача в результаті розгляду його звернень, зокрема № БЛ-9009290 від 31.01.2019, № БЛ-9647078 від 02.09.2019, № БЛ-11207663 від 08.09.2020, № БЛ-12289442/Д1 від 02.05.2021, № БЛ-12254819/Д2 від 23.04.2021.
Водночас суд встановив, що жодне із цих звернень не було адресовано саме Державному агентству з енергоефективності та енергозбереження України, а тому останній не приймав участь у розгляді цих звернень та, відповідно, жодної бездіяльності по відношенню до позивача не допустив.
Відмова в задоволенні позовної вимоги  про стягнення моральної шкоди мотивована тим, що така вимога є похідною від заявленої у цій справі бездіяльності, яка у межах розгляду цієї справи відповідачем допущена не була.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
За правилами ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України)
З огляду на наведені правові норми у взаємозв`язку з аналізом  ч.1 і 2 ст.55 Конституції України, вбачається, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб пов`язане з правом конкретної особи, в інтересах якої виникає судовий процес, і з її переконанням у тому, що держава (в особі органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб) протиправно втрутилася у її права або свободи. 
Отже, право на оскарження до адміністративного суду, зокрема, бездіяльності органів державної влади, має спеціальну мету і призначення - правовий захист порушених прав та свобод особи, усунення перешкод у їх реалізації. Завдання адміністративного судочинства не можуть бути реалізовані у разі звернення особи до суду за захистом прав, свобод та інтересів, які не належать їй особисто.
При цьому також слід мати на увазі, що обов`язковою ознакою публічно-правового спору є те, що особа вважає, що має місце порушення її прав та свобод внаслідок виконання або невиконання владних управлінських функцій. 
В даному випадку, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом з метою захисту особистих немайнових та майнових прав співавторів технології ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Виходячи з вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача підлягають розгляду в межах, що стосуються безпосередньо його прав та інтересів, в тому числі, щодо розгляду його звернень відповідно до  Закону України «Про звернення громадян».
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі № 160/7440/19 у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної адміністрації, серед іншого,:
зобов`язано Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної адміністрації об`єктивно і всебічно розглянути звернення  ОСОБА_1 № БЛ 9009290 від 31.01.2019 та № БЛ 11207663 від 08.09.2020 по суті, надати вмотивовану відповідь та повідомити позивача про результати розгляду;
зобов`язано Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України об`єктивно і всебічно розглянути звернення ОСОБА_1 № БЛ 10702981 від 26.05.2020, № БЛ 10702933 від 26.05.2020, № БЛ 10363422 від 09.03.2020, № БЛ 10363362 від 09.03.2020, № БЛ 10363328 від 09.03.2020, № БЛ 10363291 від 09.03.2020, № БЛ 10363169 від 09.03.2020, № БЛ 10363158 від 09.03.2020, № БЛ 10363071 від 09.03.2020, № БЛ 10362357 від 09.03.2020, № БЛ 10362352 від 09.03.2020, № БЛ 10362350 від 09.03.2020, № БЛ 10362339 від 09.03.2020, № БЛ 10362331 від 09.03.2020, № БЛ 10362325 від 09.03.2020 по суті, надати вмотивовану відповідь та повідомити позивача про результати розгляду.
В цій частині рішення суду від 12.04.2021 постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 залишено без змін. 
Вказані обставини, як зазначено вище, стали підставою для закриття провадження у справі, що розглядається - №160/7015/21, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України за результатом подання скарг та звернень на адресу Кабінету Міністрів України за № № БЛ-10702981 від 26.05.2020, БЛ-10702933 від 26.05.2020, БЛ-10363422 від 09.03.2020, БЛ-10363362 від 09.03.2020, БЛ-10363328 від 09.03.2020, БЛ-10363291 від 09.03.2020, БЛ-10363169 від 09.03.2020, БЛ-10363158 від 09.03.2020, БЛ-10363071 від 09.03.2020, БЛ-10362357 від 09.03.2020, БЛ-10362352 від 09.03.2020, БЛ-10362350 від 09.03.2020, БЛ-10362339 від 09.03.2020, БЛ-10362331 від 09.03.2020, БЛ-10362325 від 09.03.2020, про що судом першої інстанції винесено ухвалу від 22.07.2021, яка в установлено порядку не оскаржена і набрала законної сили.
З урахуванням закриття провадження у справі №160/7015/21 в частині означених вище позовних вимог, суд першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами в межах заявленої решти позовних вимог, надав оцінку вимогам позивача про визначену ним бездіяльність відповідача-1 - Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України щодо невжиття заходів згідно статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та статті 276 ЦК України, направлених на поновлення порушених немайнових прав позивача в результаті розгляду його звернень, поданих до Кабінету Міністрів України, а саме:  № БЛ-9009290 від 31.01.2019, № БЛ-9647078 від 02.09.2019, № БЛ-11207663 від 08.09.2020, № БЛ-12289442/Д1 від 02.05.2021, № БЛ-12254819/Д2 від 23.04.2021.
Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, посилався, в тому числі,  на невжиття заходів щодо поновлення порушених прав посадовими особами відповдача-1 на підставі п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»; порушення права ОСОБА_2 на звернення, встановлене  статтею 41 Конституції України  та  статтею 1 Закону України «Про звернення громадян»  щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів; необхідність поновлення права ОСОБА_2 на особисте звернення до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, на підставі статті  18  та  19 закону України «Про звернення громадян», шляхом перевірки вказаних позивачем скарг, у відповідності із  статтею 19 закону України «Про звернення громадян».
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, зазначає таке.
Відповідно до ч.1 ст.273 ЦК України органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав.
Статтею  276 ЦК України встановлено, що орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.
Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.
Статтею  ст.40 Конституції України   закріплено право усіх осіб направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
У відповідності до ч.1  ст.1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. 
За правилами ст.7 Закону України «Про звернення громадян»  звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
За приписами ч.ч.1, 3, 4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). 
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. 
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також, із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Згідно із ст.18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Відповідності до ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому  законом  порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Виходячи з наведених правових норм, громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг.
При цьому питання, які порушуються у зверненні громадянина, повинен розглядати саме той орган державної влади, місцевого самоврядування тощо, до повноважень якого в установленому порядку віднесений розгляд цих питань. У разі ж, якщо питання, порушені в одержаному відповідним органом зверненні, не входять до його повноважень, останній має у встановлені законом строки переслати це звернення за належністю, про що повідомити заявника. 
Надаючи оцінку доводам позивача, суд першої інстанції правильно зазначив, що на відповідача не розповсюджуються норми статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», якою визначені основні завдання Кабінету Міністрів України, зокрема, вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості (п.2 ч.1 ст.2  цього Закону). 
Також запровадження у виробництво технології проекту ОСОБА_5 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » законом не віднесено до повноважень відповідача-1 та саме по собі таке запровадження не кореспондується із результатами розгляду звернень позивача, скерованих у порядку Закону України «Про звернення громадян».
Судом першої інстанції з цього приводу правильно встановлено, позивачем не спростовано, що   звернення позивача № БЛ-12254819/Д2 надіслано 23.04.2021 Президенту України, Прем`єр-Міністру України, Магістерству захисту довкілля та природних ресурсів України, Міненерго, Дніпропетровської ОДА, та розглянуто Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України.
Звернення позивача № БЛ-12289442/Д1 надіслано 02.05.2021 Президенту України, Прем`єр-Міністру України, та розглянуто Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі № 160/7440/19 встановлено і відповідно до ст.78 КАС України не підлягає доказуванню при розгляді справи № 160/7105/21, що звернення позивача від 31.01.2019 № БЛ-99009290 та від 08.09.2020 № БЛ-11207663 адресовані Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації. 
Звернення позивача № БЛ-9647078 від 02.09.2019, адресоване Кабінету Міністрів України, розглянуто Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.
Отже, оскільки жодне із цих звернень не було адресовано або направлено для розгляду за належністю відповідачу-1, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що  відповідач-1 не приймав участь та не міг приймати участі у розгляді таких звернень, відповідно, жодної бездіяльності по відношенню до позивача у спірних правовідносинах не допустив.
Крім того, слід зазначити, що законодавством не визначено Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України як виконавця або регулятора переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів, переліку пріоритетних тематичних напрямків наукових досліджень, та здійснення заходів щодо реалізації пріоритетів розвитку сфери охорони навколишнього природнього середовища. 
Положення про Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 676, не містить норм щодо проведення наукової діяльності, відбору та оцінки винаходів, в тому числі проведення їх наукової експертизи щодо доцільності впровадження.
Ураховуючи вищенаведене, є правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні  позову в частині оскарження бездіяльності відповідача-1.
Наведене також обумовлює вірний висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення похідних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача відповідного  відшкодування.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі № 160/7105/21 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко