УХВАЛА
м. Київ

06 січня 2022 року 
справа № 640/32010/20
адміністративне провадження № К/990/37/22 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС 
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2021 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2021 
у справі №640/32010/20 
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу" 
до Головного управління ДПС у м. Києві 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

УСТАНОВИВ:
04 січня 2022 року до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у  м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі №640/32010/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24 лютого 2020 року №0037051001, яким застосовано штраф у розмірі 24  881  868,50 грн.,  №00002254207, яким застосовано штраф у розмірі 3  429,22 грн., №00002264207,  яким застосовано штраф у розмірі 277,07 грн., №00002274207 від 24 лютого 2020 року, яким застосовано штраф у розмірі 2  514,62 грн. і пеню в розмірі 243,19 грн.
Ухвалами Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року, від 14 грудня 2021 року скаржнику повернуті касаційні скарги. 
Постановляючи ухвалу 14 грудня 2021 року Верховний Суд вказав на те, що скаржник зазначає підставою касаційного оскарження пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме - якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
При цьому скаржник зазначає про порушення норм матеріального права пункту 198.5 статті 198, підпункту 196.1.2 пункту 196 статті 196, пункту 199.1 статті 199 та пункту  201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а також норм процесуального права - частин першої-третьої статті 242, частини першої статті 244, частини четвертої статті 246 КАС України.
Суд в ухвалі від 14 грудня 2021 року звернув увагу на те, що у випадку посилання скаржником на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, останньому необхідно зазначити конкретну норму права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Перевіркою змісту поданої 30 листопада 2021 року касаційної скарги Судом було встановлено, що фактично скарга відповідача в частині наведеного обґрунтування вимог до суду касаційної інстанції, містить лише посилання на фактичні обставини справи без зазначення того, у чому конкретно полягає неправильне застосування норм матеріального права.
Також встановлено те, що відповідач раніше реалізовував своє право на касаційне оскарження у цій справі, проте скарга повернута ухвалою Верховного Суду від 28.10.2021, як така, що не містила підстав касаційного оскарження. Цією ухвалою надавалися вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині визначення підстав. Натомість, ці роз`яснення так і не були враховані скаржником при повторному зверненні. Повторно подана касаційна скарга так і не усуває недоліків, на які було вказано Верховним Судом, додаткових обґрунтувань не містить.
Зазначене за висновком Суду наведеним в ухвалі від 14 грудня 2021 року свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які надавалися йому Верховним Судом щодо вимог до змісту касаційної скарги в частині визначення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Подана 04 січня 2022 року касаційна скарга є повністю ідентичною попереднім касаційним скаргам за результатами розгляду яких Верховним Судом постановлені ухвали від 28 жовтня 2021 року та 14 грудня 2021 року, що вказує на невиконання вказівок Суду зазначених цими ухвалами.
Суд також зазначає, що предметом розгляду у цій справі є чотири акти індивідуальної дії, що вказує на необхідність наведення підстав касаційного оскарження в розгляді кожного з них, з урахуванням складу (складів) податкового (податкових) правопорушень покладених в основу їх прийняття. 
При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Статтею 328 КАС України   передбачено право на касаційне оскарження.
Частиною першою   статті 328 КАС України   визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Стаття 330 КАС України   містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
Так, відповідно до пункту 4 частини другої   статті 330 КАС України   у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої   статті 328 КАС України   (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися. 
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої   статті 328 КАС України. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України, на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі №640/32010/20  - повернути заявнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                    Р. Ф. Ханова