КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
Справа №755/18179/20                                Головуючий у 1 інстанції: Марфіна Н.В.
Провадження №22-ц/824/2710/2022          Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
11 січня 2022 року                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                          Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири,-
 
ВСТАНОВИВ
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, в якому просили:
- стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 72 448 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000 грн, судовий збір у розмірі 984 грн 48 коп.; 
- стягнути КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь  ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що позивачам на підставі Договору купівлі-продажу від 20 червня 2008 року належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .
06 вересня 2019 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_2 з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . 
09 вересня 2019 року слюсарем-сантехніком ЖЕД-410 Ісаєнко С.В. було замінено ділянку труби в квартирі АДРЕСА_3 на нову. 
13 вересня 2019 року комісією ЖЕД-410 складено Акт про обстеження квартири АДРЕСА_2 щодо наслідків залиття. Комісія зробила висновок, що причиною залиття квартири АДРЕСА_2 був вихід із ладу металевої труби по кухонному стояку в квартирі АДРЕСА_3 . Комісією також встановлено наслідки залиття: сліди залиття в коридорі - стеля 14 м, стіни шпалери імпортного виробництва - 33 м, суміщений санвузол, кухня - стеля - 7,7 м, стіна - 4,7 м, пошкоджено багет, кімната - стеля - витравлення плям - 0,3 м, 17 м, пошкоджено багет 3 м, пошкоджена підлога - ламінат - 9 м. Крім того, була пошкоджена посудомийна машина, вартість ремонту якої склав 650 грн. 
Згідно Звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі АДРЕСА_1 , розмір матеріального збитку завданого квартирі з урахуванням зносу становить 53 948 грн.
27 листопада 2019 року ОСОБА_1 замовила у ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» мікробіологічні випробування, сплативши за ці послуги 800 грн. 
ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» протоколом №44019 від 20 грудня 2019 року надало ОСОБА_1 відповідь про значне перевищення гранично допустимої концентрації спор мікроміцетів у приміщеннях згідно з даними Всесвітньої організації охорони здоров`я.
20 грудня 2019 року ОСОБА_1 направила відповідачу вимогу (, у якій просила перерахувати на її картковий рахунок суму збитків, завданих залиттям квартири АДРЕСА_2 в сумі 58 098 грн. 
Однак, відповідач листом від 02 січня 2020 року повідомив, що Актом від 13 вересня 2019 року комісійного обстеження проведеного працівниками ЖЕД-410 встановлено, що причиною залиття став вихід із ладу металевої труби по кухонному стояку холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 , мешканці якої не здійснили профілактичних заходів щодо своєчасного огляду та ремонту сантехнічного обладнання. 
04 січня 2020 року ОСОБА_1 уклала Договір за №l074 на дезінфекційні роботи квартири АДРЕСА_2 із ФОП ОСОБА_4 . Вартість виконаних робіт із дезінфекції від грибка становила 15 000 грн. 
18 січня 2020 року ОСОБА_2 було укладено із ФОП ОСОБА_5 договір №АА210 про виконання монтажних робіт натяжної стелі площею 30,25 м.кв на суму 11 700 грн. 
04 лютого 2020 року ОСОБА_1 у ТОВ «Епіцентр К» придбано шпалери та клей на суму 6 488 грн 64 коп., підложку і ламінат на суму 4084 грн 74 коп. 
05 лютого 2020 року ОСОБА_1 у ТОВ «Епіцентр К» придбано ламінат на суму 1867 грн 08 коп. та фарбу інтер`єру на суму 1979 грн 10 коп. 
Як зазначали позивачі, труба кухонного стояка холодного водопостачання, яку прорвало у квартирі АДРЕСА_3 , що стало причиною затоплення їх квартири, відноситься до сфери відповідальності відповідача.
На думку позивачів залиття їх квартири сталося з вини відповідача через його бездіяльність. Відповідач не забезпечив належний та своєчасний огляд трубопроводу по кухонному стояку холодного водопостачання квартири АДРЕСА_3 та не вжив заходів для його ремонту. 
Сума відшкодування складається з розміру матеріального збитку відповідно до звіту, вартості робіт з незалежної оцінки, вартості робіт з мікробіологічного випробування, вартості дезінфекційних робіт: 53 948грн + 2700 грн + 800 грн + 15 000 грн = 72448 грн. 
Крім того, з відповідача слід стягнути моральну шкоду, оскільки внаслідок затоплення квартира перетворилась на непридатне для нормального проживання приміщення, було порушено їх звичний спосіб життя, їм необхідно було докладати додаткових зусиль не тільки для його впорядкування, але й для захисту своїх законних прав. 
Дії відповідача завдали позивачам моральної шкоди, яка полягає в глибоких переживаннях у зв`язку з позбавленням реалізації своїх прав та життєвих планів, порушенні нормальних життєвих зав`язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, невиправданих затрачених матеріальних ресурсів, порушення і втручання у право власності. 
Отже, їм завдано моральні страждання, які вони оцінюють в 20 000 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково.
Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 29 674 грн 00 коп.
Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 26 974 грн 00 коп.
Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.
Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в розмірі 4 000 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 600 грн 53 коп.
Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 3660 грн 00 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити повністю. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах справи відсутнє підтвердження складу цивільно-правової відповідальності відповідача перед позивачами.
Вказує, що Звіт про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі АДРЕСА_2 , суперечить положенням чинних державних будівельних норм та правил визначення вартості відновлювального ремонту, не відповідає методиці «Визначення причин залиття з урахуванням нових технологій та визначення матеріальної шкоди за його наслідками».
Посилається й на те, що в залежності від місця розташування пошкодженої ділянки труби в квартирі АДРЕСА_3 визначається особа або орган, що мали підтримувати мережі у робочому стані, проводити ремонтні роботи для запобігання аварійним ситуаціям. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали відзив на апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Вказують, що труба кухонного стояка холодного водопостачання, яку прорвало у квартирі АДРЕСА_3 , що стало причиною затоплення квартири позивачів, відноситься до сфери відповідальності відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 20 червня 2008 року.
Згідно Акту від 13 вересня  2019 року, затвердженого начальником ЖЕД-41, комісія в складі інженера Анчихорова Т.М., старшого майстра Люлько А.В. , майстра технічної дільниці Демченко А.А. склали даний акт на предмет обстеження квартири АДРЕСА_1 згідно письмової заяви. Квартира АДРЕСА_4 поверсі 16-ти поверхового будинку, зданого в експлуатацію в 1970 році, серія індивідуальна. Квартира №108 2-х кімнатна, приватизована, загальною площею 49,2 кв.м., розташована на 15 поверсі 16-ти поверхового будинку, зданого в експлуатацію в 1970 році, серія індивідуальна, в квартирі проживають квартиранти. Заявка надійшла 06 вересня 2019 року в 23 год 29 хв. від мешканців кв. АДРЕСА_5 на комплексну диспетчерську службу «Дель-пак-системс» про залиття з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 , заявка була передана на АС КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». ПАТ «Київтеплоенерго» було перекрито холодне водопостачання на будинок. Причина залиття: вийшла з ладу металева труба (проржавіла) по кухонному стояку холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 , слюсарем-сантехніком Ісаєнко С.В. 09 вересня 2019 року було замінено ділянку металевої труби на нову. Заявок на ремонт сантехнічного обладнання з квартири АДРЕСА_3 до ЖЕД-410, аварійну службу КП «Керуюча компанія» та комплексну диспетчерську службу «Дельт-пак-системс Україна» не надходило. При комісійному обстеженні квартири АДРЕСА_2 виявлено, що квартира знаходиться в задовільному санітарному стані. Після наслідків залиття встановлено сліди: сліди залиття в коридорі - стеля (водоемульсійне пофарбування) - 14 м.кв., стіни шпалери імпортного виробництва миючі - 33 м.кв., суміщений санвузол - стеля незначне залиття (водоемульсійне пофарбування), кухня - стеля (водоемульсійне пофарбування) - 7,7 м.кв., одна стіна - шпалери імпортні - 4,7 м.кв., пошкоджено багет, кімната S-17 м.кв. - стеля витравлення плям - 0,3 м.кв., (водоемульсійне пофарбування) - 17 м.кв., пошкоджено багет - 3 м.кв., пошкоджена підлога (ламінат) - 9 м.кв. Комісія вважає за необхідне в зв`язку з вище викладеним зобов`язати мешканців квартири АДРЕСА_3 періодично проводити огляд сантехнічного обладнання та інженерних мереж для запобігання таких ситуацій (а.с. 97-98).
Відповідно до Звіту про оцінку розміру матеріального збитку від 26 листопада 2019 року розмір матеріального збитку завданого квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням фізичного зносу становить 53 948 грн. 
За проведення оцінки завданого збитку ОСОБА_1 сплатила 2 700 грн. 
За заявкою ОСОБА_1 від 27 листопада 2019 року ТОВ «Центральна біохімічна лабораторія» провела мікробіологічні випробування і за результатами цих випробувань у протоколі від 20 грудня 2019 року вказано, що виявлені гриби, які є активними деструкторами матеріалів, а також можуть викликати алергічні реакції у людей, ураження шкіри, волосся, отруєння мікотоксинами. 
За вказані вище послуги ОСОБА_1 сплатила 800 грн. 
20 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з письмовою вимогою про відшкодування нанесеного матеріального збитку, однак відповідач своїм листом від 02 січня 2020 року повідомив, що підстави для задоволення заяви відсутні, оскільки Актом від 13 вересня 2019 року встановлено причиною залиття вихід із ладу металевої труби по кухонному стояку холодного водопостачання в кв. АДРЕСА_3 , мешканці якої не здійснили профілактичних заходів щодо своєчасного огляду та ремонту сантехнічного обладнання. Також відповідач зазначив, що комісією при огляді належної позивачам квартири було встановлено її задовільний стан із незначними слідами пошкоджень внаслідок залиття, що суперечить висновкам зробленим у звіті про оцінку розміру матеріального збитку. Крім того, звіт виконаний 26 листопада 2019 року, тобто через 72 дні після залиття квартири, що ставить під сумнів його об`єктивність. 
04 січня 2020 року ОСОБА_1 уклала з ФОП ОСОБА_4 договір підряду на дезінфекційні роботи кв. АДРЕСА_1 , за що сплатила 15 000 грн. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б)протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року №76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил).
За змістом п.п. 2.1., 2.2. розділу 2 Статуту підприємства, що розміщений на його Інтернет-сайті, підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку. Предметом діяльності підприємства є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством та праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку.
Згідно п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року,  виконавець зобов`язаний: 1) своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; 5)проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; 10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; 18) відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору.
Відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року №219, виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж.
Точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи).
Точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи).
Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.
Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).
Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи. 
Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо, та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку. 
Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. 
Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом.
Згідно з пп. 5, 10, 18 п. 19 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ №630 від 21 липня 2015 року, виконавець зобов`язаний: проводити два рази на рік перевірку стану внутрiшньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрiшньобудинковi мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, що заподіяна його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства i цього договору.
Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 та відповідно до додатку до листа Мінжитлкомунгоспу від 29 серпня 2008 року №20-8-18 факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка у відповідності до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, затвердженого начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В акті повинно бути відображено зокрема: характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Отже, факт залиття квартири  АДРЕСА_1  підтверджується Актомна предмет обстеження квартири від 13 вересня  2019 року, затвердженим начальником ЖЕД-41 Кучерявим Р.П.
Акт на предмет обстеження квартири від 13 вересня  2019 року складений та підписаний повноважними особами ЖЕД-41, в якому зафіксовано факт залиття квартири позивачів, вказано причини залиття, надано характеристику завданих пошкоджень, а тому даний акт є належним та достатнім доказом того, що позивачам, як співвласникам квартири, заподіяно матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що труба кухонного стояка холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 , яку прорвало, стала причиною залиття квартири позивачів та відноситься до сфери відповідальності відповідача.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів по 29 674 грн, що становить 1/2 розміру матеріального збитку (53 948 грн), та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 2700 грн, які сплачені нею за проведення звіту про оцінку розміру матеріального збитку.
Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачів, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири та розміру збитків, не заявив та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачів майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» не було подано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду клопотання про призначення експертизи.
Саме лише посилання відповідача у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі на необхідність проведення судової експертизи не спростовує висновок суду першої інстанції про наявність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачам у залитті квартири та  розмір завданої шкоди.
В апеляційній скарзі апелянт також зазначає про необхідність допиту свідків, проте не подає окремої заяви про виклик свідків, яка б відповідала вимогам ст. 91 ЦПК України. Також апелянт не зазначає про обставини, які можуть ці свідки підтвердити.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи ухвалою Дніпровського районного суду від 27 серпня 2021 року клопотання представника відповідача про виклик свідків залишено без розгляду на підставі ст. 126 ЦПК України.
Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначені розміру компенсації моральної шкоди суд першої інстанції правильно виходив з того, що внаслідок залиття квартири порушено звичайний спосіб життя та душевний стан позивачів, пошкодження майна спричинило їм суттєві незручності, що в сукупності свідчить про заподіяння їм моральної шкоди, а визначений розмір моральної шкоди у розмірі 3 000 грн ( ОСОБА_1 ) та 4 000 грн ( ОСОБА_2 ) відповідає вимогам закону.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                       О.І. Сліпченко

                                                                                                Л.П. Сушко