ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 654/1732/21
Номер провадження: 33/819/36 /22

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2022 року  м. Херсон
Суддя Херсонського апеляційного суду Склярська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2021 року щодо
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого електриком у Голопристанській виправній колонії №7, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.06.2021 о 18 год. 28 хв. у с. Стара Збурївка по вул. Набережна, 17.06.2021 водій ОСОБА_1 керував мопедом Хонда Dio AF 34 б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн. в дохід держави.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі 654/1732/21. 
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- судом першої інстанції порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки він не був повідомлений про розгляд справи;
- відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», у зв`язку з тим, що йому не надали для ознайомлення сертифікат відповідності приладу;
- протокол про адміністративне правопорушення складений за його відсутністю.
В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, докази у справі, у тому числі відеозапис, дійшов наступного висновку.
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно доположень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Співробітниками поліції було дотримано всіх вимог, визначених «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.
Так, відповідно до п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17 червня 2021 року, водій   ОСОБА_1 керував мопедом Хонда Dio AF 34 б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
ОСОБА_1 від підпису, а також від надання будь-яких пояснень у графі, яка для цього передбачена у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення, відмовився.
З відеозапису з нагрудної камери, який було переглянуто під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції, вбачається, що на неодноразове прохання співробітників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі, ОСОБА_1 неодноразово відмовився. Крім того, просив надати ліцензію алкотестера «Драгер», на що працівник поліції відповів, що може надати документи на алкотестер, але ОСОБА_1 все одно відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер».
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції йому дійсно надавали на ознайомлення «бумажку», проте із-за дрібного шрифту, він не ознайомився з наданими йому працівниками поліції документами, не заперечив, що оглянутим у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозаписом підтверджено ту обставину, що йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, як за допомогою алкотестер «Драгер», так і у медичному закладі, проте він відмовився. Також не заперечив, що оглянутим у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозаписом підтверджується неодноразове роз`яснення йому працівниками поліції наслідків щодо відмови у огляді на стан сп`яніння, складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
Як зазначалось вище, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, що зафіксовано технічним засобом, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій співробітників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він був відсутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, спростовуються вищенаведеним відеозаписом. 
За таких обставин, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 достовірно був обізнаний про розгляд справи судом першої інстанції, оскільки подавав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, знайомився з ними, з матеріалами справи ознайомлювався адвокат з яким ОСОБА_1 уклав договір, ОСОБА_1 подавав заяву про перенесення розгляду справи, отримував судову повістку (а.с. 10, 13, 17, 22), що спростовують його доводи про порушення його прав судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також того, що вчинене правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно дост. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
За таких обставин, оскільки за приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 грудня 2021 року - залишити без задоволення.
Постанову Голопристанського районного судуХерсонської області від 07 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Херсонського апеляційного суду  І.В. Склярська