ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 грудня 2021 року           справа №200/12342/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів  Блохіна А.А., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., представника позивача Кравченко О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу   Головного управління ДПС у Донецькій області  на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 р.  у справі  № 200/12342/21 (головуючий І інстанції суддя  Голошивець І.О.)   за позовом   Головного управління ДПС у Донецькій області   до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Енфорс Макс"    про  стягнення податкового боргу,
                                                  
                                               ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з  адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНФОРС МАКС» про стягнення з платника податків податкового боргу на загальну суму 395258,75 грн. (а.с. 1-3).   
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2021 позовну заяву Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНФОРС МАКС» про стягнення податкового боргу  залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви  шляхом надання до суду доказів сплати судового збору (оригінал квитанції) у розмірі 5928,88 грн. (а.с. 6).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви (а.с. 12).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року   адміністративний позов повернуто без розгляду (а.с. 19).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції,   позивач подав апеляційну скаргу, в якій  просить  скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги  вказує на те, що на виконання вимог ухвали суду позивачем було надано до суду платіжне доручення № 1966 від 10.09.2021 про сплату судового збору у розмірі 7500, 00 грн.; посилається на постанови Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 805/263/18-а та від 07.08.2018 у справі № 810/3125/17. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином.
За унормуванням вимог чч. 1 - 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
За приписами пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).
За змістом частини 1 статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.
Таким чином, за подання вказаної позовної заяви позивачу необхідно було сплатити суму судового збору у розмірі 5928,88 грн.
До позовної заяви було додано платіжне доручення № 1976 від 10.06.2021 про сплату судового збору в розмірі 7500  грн.. За цим платіжним дорученням було подано адміністративний позов у справі № 200/10704/21. 
Як зазначалось раніше, ухвалою суду від 24.09.2021 позовну заяву Головного управління ДПС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНФОРС МАКС» про стягнення податкового боргу - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору (оригінал квитанції) у розмірі 5928,88 грн., 
27.09.2021 до суду від представника позивача була надана заява про усунення недоліків позовної заяви відповідно до ухвали суду від 24.09.2021 та надане платіжне доручення № 1966 від 10.09.2021 про сплату судового збору у розмірі 7500,00 грн. (а.с. 10).
Ухвалою суду від 30.09.2021 позивачу продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору (оригінал квитанції) у розмірі 5928,88 грн., оскільки суд першої інстанції вважав, що за подання позовної заяви № 200/12342/21 Головним управлінням ДПС у Донецькій області судовий збір сплачено не було. (а.с. 12).
В ухвалі суду від 30.09.2021 позивачу  роз`яснено, що на виконання вимог ухвали суду від 24.09.2021, позивачем було надано платіжне доручення № 1966 від 10.09.2021 про сплату судового збору, проте у вказаному платіжному дорученні у призначенні платежу вказано - судовий збір за позовом ГУ ДПС у Донецькій області до ТОВ «Автогаз ленд».
01.10.2021 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначено, що ні в нормативно-правових актах, ні в правових актах, ні в документах інформаційного характеру не зазначається про необхідність в платіжному дорученні, що підтверджує сплату судового збору, вказувати відповідача у справі (а.с. 14-16).
При вирішенні справи суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме постанови Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 805/263/18-а та від 07.08.2018 у справі № 810/3125/17:
«Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини 2  статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Законом, який регулює правовідносини щодо сплати судового збору є Закон України «Про судовий збір».
3 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено  зміни до Закону України "Про судовий збір".
Стаття 6 Закону України «Про судовий збір»  встановлює, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.
Згідно  статті 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 22 січня 2004 року №22 (далі - Інструкція) встановлюються загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.   Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.
Зокрема, пунктом 3.8 Інструкції передбачено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
В той же час, зазначена Інструкція не зобов`язує позивача у справі при сплаті судового збору в платіжному дорученні вказувати в реквізиті «Призначення платежу» відповідача у справі.
Варто зазначити, що Державною судовою адміністрацією надано інформаційний лист від 28 серпня 2015 року, який містить виключно інформаційний та рекомендаційний характер.
Зазначеним листом визначенні реквізити, які Державна судова адміністрація радить зазначити  при сплаті судового збору, зокрема, серед іншого це роз`яснювальна інформація про призначення платежу у формі: "Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), (назва суду, де розглядається справа)", використання символу";" не допускається.
Приклад заповнення: *; 101;1234567890;Судовий збір, за позовом Петров /7.77., Барський районний суд Вінницької області.
Таким чином, ні в нормативно-правових актах, ні в правових актах, ні в документах інформаційного характеру не зазначається про необхідність в платіжному дорученні, що підтверджує сплату судового збору вказувати відповідача у справі». 
За унормуванням ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Матеріалами справи підтверджено, що на виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 7500 грн. відповідно до платіжного доручення № 1966 від 10.08.2021 (а.с. 10).
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апелянтом було виконано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року у повному обсязі.  
Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що судом першої інстанції взагалі не було досліджено напрямок перерахування сплачених коштів, а лише вказано про те, що у наданому платіжному дорученні у призначенні платежу було зазначено про направлення сплати судового збору за позовом ГУ ДПС у Донецькій області до ТОВ «Автогаз ленд». 
Приписами ч. 3 ст. 169 КАС України встановлено: якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
За визначенням ч. 3 ст. 169 КАС України провадження у справі повинно бути відкрито, оскільки позивачем з дотриманням строків, встановлених ухвалою суду від 24 вересня 2021 року, було виконано її вимоги.
Приписами ст. 320 КАС України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема,: 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст.  292, 293, 310, 316, 320, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,                                                            
                                        
                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Донецькій області  на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 р.    -    задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 р.  у справі  № 200/12342/21 -  скасувати.
Справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області   до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Енфорс Макс"     про  стягнення податкового боргу направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повне судове рішення  складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий          суддя                                                                  Г.М. Міронова  
                                                               
Судді                                                                                                А.А. Блохін    

                                                                                                        І.В. Геращенко