Дата документу 26.01.2022 Справа № 336/1992/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №336/1992/21 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/807/163 /22          Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 січня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Онищенка Е.А., Путій Д.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2021 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій незаконними та зобов`язання відновити постачання природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжяз позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (надалі АТ « Запоріжгаз») про визнання дій незаконними та зобов`язання відновити постачання природного газу.
В обґрунтування позову зазначила, що  ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 31 серпня 2019 року до будинку позивача навідалися співробітники АТ « Запоріжгаз» з метою демонтажу лічильника для проведення повірки. Під час встановленя тимчасового лічильника ( взамін того, який направлено на повірку) з`ясувалося, що співробітники не взяли з собою прокладки, а без них місце з`єднання лічильника з газовою трубою пропускає газ. З огляду на це, працівниками було знято кран, який перекриває газопостачання до будинку, а на його місце встановлено заглушку з пломбою. Працівниками ПАТ «Запоріжгаз» було демонтовано лічильник та встановлено заглушку на трубі газопостачання. Співробітники АТ «Запоріжгаз» було складено акт про припинення розподілу природного газу, який позивач підписала без зауважень. В подальшому газопостачання відновлено не було на неодноразові вимоги ОСОБА_1 відповідач відповідав відмовою.
З огляду на зазначене,  посилаючись на те, що відсутність газопостачання порушує право споживача на безперервне отримання нею житлово-комунальних послуг  (газопостачання),  ОСОБА_1  просила визнати незаконним припинення  газопостачання до будинку у АДРЕСА_1 , здійснене АТ « Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 31 серпня 2019 року, зобов?язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов?язано Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відновити газопостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог,  Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2021 рокув частині задоволеих позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання АТ «Запоріжгаз» відновити газопостачання до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що з огляду на відсутність у матеріалах справи письмової заяви ОСОБА_1 на адресу АТ «Запоріжгаз» щодо відновлення газопостачання впродовж 2019-2020 років, в АТ «Запоріжгаз» відсутні відповідні зобов`язання щодо відновлення розподілу природного газу позивачці на виконання договору про розподіл природного газу, а відтак, у спірних правовідносинах позивачка не довела, що право на отримання газу є порушеним.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове рішення переглядається лише в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .. В іншій частині судове рішення не переглядається, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи  частково позов, суд першої інстанції виходив з того,  що припинення газопостачання сталось через необхідність термінового усунення витоку газу та запобігання можливим негативним наслідкам. При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що витік газу стався безпосередньо у мережі споживача та з її вини та саме вона мала усунути таку несправність, а не АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз». ОСОБА_1 не мала заборгованості за надані відповідачем послуги (доказів іншого суду не надано), відповідач не вимагав від позивачки сплатити послуги з відключення та поновлення газопостачання ( таких доказів матеріали справи не містять), тому ОСОБА_1 має право на поновлення газопостачання, а її права можуть бути поновлені шляхом зобов?язання відповідача відновити газопостачання.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується, виходячи з нступного.

Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є побутовим споживачем послуг із газопостачання, які надаються постачальником АТ «Запоріжгаз». За вказаною адресою відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .
31 серпня 2019 року о 16.49 годині з телефону ОСОБА_1 надійшла аварійна заявка з приводу запаху газу на вулиці. В ході обстеження зовнішнього трубопроводу знайдено витік газу на крані вводу. Як зазначено в тексті аварійної заявки підтягнути гайки можливості не було, у зв?язку з чим було припинено газопостачання шляхом встановлення заглушки та опломбування (а.с. 23).
31 серпня 2018 року працівниками АТ «ОГС «Запоріжгаз» за адресою: АДРЕСА_1, у зв?язку з наявністю витоку газу припинено газопостачання шляхом встановлення заглушки з подальшим опломбуванням, про що складено акт про припинення (обмеження) розподілу природженого газу, який підписаний працівниками АТ «ОГС «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 без зауважень (а.с. 6)

На адвокатський запит адвоката Черкашина І.І. від 15 лютого 2021 року, який діяв від імені ОСОБА_1 , АТ «Запоріжгаз» листом від 25 лютого 2021 року повідомило, що причиною припинення газопостачання був витік газу на крані вводу ( а.с. 25).
Предметом спору у справі є відключення та поновлення надання послуг із газопостачання.
Правовідносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - операторами ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу».
Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу: фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.
Пунктом 3 Правил передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Вказана правова норма кореспондує зі  статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
У справі, що переглядається, встановлено та не заперечувалося сторонами,що позивач є споживачем послуг із газопостачання, постачальником якого є АТ «Запоріжгаз», на підставі заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеної між АТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 щодо об`єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає та зареєстрований позивач.
За нормами статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.
Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.
Згідно з Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, відключенню від системи газопостачання із встановленням заглушки підлягає обладнання за умови, зокрема: наявності витоків газу. Ігнорування Правил безпеки систем газопостачання є неприпустимим, оскільки газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, а виконання Правил безпеки систем газопостачання є певною гарантією надійності функціонування систем газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення.
Главою 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, зокрема, у випадку визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт.
Судом встановлено, що припинення/обмеження газопостачання(розподіл природного газу) на об`єкт споживача (буд. АДРЕСА_1 ) відбулося у зв`язку з тим, що в аварійно-диспечерською службою АТ « Запоріжгаз»  було прийнято заявку № 8724 про запах газу на вулиці. Із метою недопущення аварійної ситуації та запобігання нещасному випадку припинено розподіл (постачання природного газу) шляхом встановлення заглушки на крані вводу, шляхом закриття запірного пристрою з встановленням інвентарної заглушки та її опломбування стрічкою № С48522357. Про припинення постачання (розподілу) природного газу за вказаною адресою складено відповідний акт від 31 серпня 2019 року б/н.
Рішення суду першої інстанції щодо законності підстав відключення споживача від газопостачання не є предметом апеляційного оскарження, отже апеляційним судом перевіряються доводи апеляційної скарги щодо невідновлення газопостачання до будинку позивача після відключення.
Відповідно до пунгктів 3.2. 3.3 Правил бзпеки системи газопостачання України, затверджених наказом Міністертва енергетики та вугільної промисовості України від 15 травня 2015 року № 285, обов`язок забезпечити утримання систем газопоситачання відповідно до вимог чинного законодавства України та відповідальність за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами покладено на власника такого майна.
У пункті 28 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, із змінами, внсеними постановою Кабінету Мінітрів України 02 березня 2015 року № 74, закріплено право споживача на отримання послуг з монтажу, технічного обслуговування та ремонту газових приладів і пристроїв, лічилтьників газу за своєю заявкою.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що обов`язок забезпечити уримання систем газопостачання та відповідальність за їх технічний стан і небезпечне кристування газовими приладами та газопроводами покладажться на власника майна, а обов`язок монтажу, технчного обслуговування та ремонту газових приладів та систем газопоситачання покладається на газорозподільні підприємства, які здійснюють їх обслуговування за заявкою споживача.
Наведене відповідає висновку Верховного Суду зробленому у постанові від 25 липня 2018 року у справі № 477/193/17.
При цьому, як убачається, матеріали справи не містять жодних доказів стосовно того, що позивачем неналежним чином забезпечувалось утримання систем газопостачання чи вбачалась безвідповідальність утримання їх технічного стану чи порушення безпеки користування газовими приладами та газопроводами.
У наданих запереченнях на позовну заяву, відповідачем АТ « Запоріжгаз» не було конкретизовано, які саме порушення позивачем вимог експлуатації газового обладнання мали місце, що призвело до витоку газу.
На адвокатський запит адвоката Черкашина І.І. від 15 лютого 2021 року, який діяв від імені ОСОБА_1 , АТ «Запоріжгаз» листом від 25 лютого 2021 року не конкретизував, які саме порушення мали місце, які причини витоку газу, які заходи слід вжити для їх усунення. Зі змісту листа не вбачається з яких причин не відновлено газопостачання. Будь яких претензій щодо відшкодування витрат за проведення ремонтно-відновлювальних робід, витрат на припинення та відновлення газопостачання АТ «Запоріжгаз» позивачці не пред`явив. 
В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які акти про порушення, складенні у відношенні ОСОБА_1 , оскільки акт складений по факту припинення газопостачання, а отже взагалі не вбачається можливим встановити з яких підстав позивачці не відновлюється газопостачаня. 
Водночас, відповідно до пункту 9 розділу Х111 Кодексу газорозподільних систем у разі винекнення аварії або надзвичайної ситуації, яка загрожує безпеці функціонування ГРМ, Оператор ГРМ негайно вживає заходів, які мають на меті усунення аварійної ситуації, а також відновлення належної роботи ГРМ згідно з планом локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій, розроблених відповідо до вимог чиного законодавства. 
Пунктом 6 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).
Відповідно до пункту 9 розділу Х111 Кодексу газорозподільних систем у разі винекнення аварії або надзвичайної ситуації, яка згрожує безпеці функціонування ГРМ, Оператор ГРМ негайно вживає заходів, які мають на меті усунення аварійної ситуації, а також відновлення належної роботи ГРМ згідно з планом локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій, розроблених відповідо до вимог чинного законодавства. 
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кона сторна повинна довести обставини, які мають значення для спрви і наякі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків всановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.5-6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно з норимою статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтведжують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають втановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності ( ч. 2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів ) ( ч. 3).
       Відтак, з урахуванням наведеного, апеляційний суд  погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що оскільки відповідачем не доведено факт порушень експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання позивачкою  ОСОБА_1 , доказів того, що витік газу стався безпосередньо у мережі споживача матеріали справи не містять, будь яких претензій щодо сплати послуг з відключення та поновлення газопостачання відповідач не пред`являв, причини не відновлення газопостачання до домоволодіння позивачки відповідач не пояснив ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції, тому  враховуючи, що позивачка тривалий час не користується послугами газопостачання ( більше двох років), то позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача поновити газопостачання до належного позивачу домоволодіння за адресою:  АДРЕСА_1  є обгрунтованими. 
Питання оплати за проведений ремонт та ліквідацію аварійної ситуації, витрати на припинення та відновлення газопостачання не є предметом спору у цій справі, а АТ «Запоріжгаз» не позбавлено права на звернення до суду із відповідним позовом у випадку доведеності порушеного права.
Укладаючи договір на підставі заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеної між АТ «Запоріжгаз» та ОСОБА_1 , добросовісно виконуючи його умови, позивачка мала правомірне очікування на безперервне постачання та розподіл природного газу.
У Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 наголошено, що визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Будучи монополістами у сфері надання послуг із газопостачання постачальники не повинні зловживати своїми правами, відключення споживача від газопостачання можливе лише при наявності законних підстав.
Колегія суддів зазначає, що газопостачання використовується споживачем із метою задоволення власних побутових потреб у газі, а тому безпідставне припинення газопостачання споживачу або відмова у відновленні газопостачання вказує на суттєве порушення та обмеження його побутових потреб, та вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, особливо з урахуванням того, що ОСОБА_1 є особою похилого віку.
Доводи апеляційного скарги, які зводяться до того, що у АТ « Запоріжгаз» відсутні зобов`язання щодо відновлення розподілу природного газу позивачці на виконання договору про розподіл природного газу, оскільки із письмовою заявою щодо відновлення газопостачання позивачка до АТ «Запоріжгаз» не зверталась не заслуговують на увагу, оскільки позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про відновлення газопостачання, проте відповідач відповідав відмовою. На звернення адвоката Черкашина І.І. від 15 лютого 2021 року, який діяв від імені ОСОБА_1 АТ «Запоріжгаз» надаючи відповідь не зазначав, що газопостачання до домоволодіння позивачки не поновлено саме з причин не подання нею такої заяви чи за відсутності сплати послуги з відключення та поновлення газопостачання, чи з інших причин. У листі взагалі не зазначено з яких причин не відновлено газопостачання та які дії повинна вчинити позивачка для його відновлення ( а.с. 5). Крім того, відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили про те, що витік газу стався безпосередньо у мережі споживача та з її вини. 
Ураховуючи, що суд сприяв повному і всебічному розгляду справи,фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, повністю встановлені, а тому рішення в оскаржуваній частині відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу  статті 375 ЦПК України є підстави для залишення апеляційної скарги без задоваолення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції є достатньо мотивованим та таким, що прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ЄСПЛ вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження судом першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому це судове рішення в оскаржуваній частині необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інчстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеоляційниц суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, підстав для розподілу судових витрат немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2021 рокуу цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 28 січня 2022 року.

Головуючий суддя  Подліянова Г.С.	Суддя Гончар М.С.	Суддя Онищенко Е.А.