ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 квітня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/6675/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в адміністративній справі №280/6675/21 (головуючий суддя першої інстанції Новікова Д.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області)  про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 28.07.2021 року (згідно  штампу  на  поштовому  конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області),  в якому просив: 
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що викладене в листі №0800-0605-8/49262 від 21.07.2021 року про відмову у вжитті заходів з метою повернення йому помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 4970,60 грн.; 
- зобов`язати відповідача сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про повернення йому суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції  купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4970,60 грн., згідно з квитанцією від 17.05.2021 року за №17- 461876/1.
            В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.05.2021 року придбав квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири. При нотаріальному посвідченні договору сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості об`єкту нерухомого майна в сумі 4970,60 грн., що підтверджується квитанцією. Придбана квартира є першим нерухомим майном (житлом), що придбав  позивач, а  тому 22.06.2021 року він звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою щодо повернення сплачених коштів за майно, придбане вперше. Проте, отримав відмову відповідача, яку вважає  протиправною. 

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року позов  задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати та видати ОСОБА_1  подання про повернення йому суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4970 грн. 60 коп., згідно з квитанцією від 17.05.2021 за №17-461876/1.
В іншій частині позовної заяви відмовлено.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 грн. 00 коп..

Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення  про  відмову  в задоволенні  позовних  вимог  в  повному  обсязі.
В обгрунтування  апеляційної  скарги  зазначено,  що питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна встановлено «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого 03.11.1998 року постановою Кабінету Міністрів України №1740, зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020  року за №866, та вирішується при нотаріальному посвідченні договорів купівлі-продажу нерухомого майна за умови надання нотаріусу документів, що підтверджують звільнення від сплати збору, які зазначені у п.15-2 Порядку №1740, але відповідачем сплачено збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна та не надано документів, якими були би встановлені підстави для звільнення відповідача від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Проте,  судом  першої  інстанції  при  прийнятті  рішення  вказані  норми  не  враховано. Крім  того, наданий позивачем  до  заяви витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності  за договіром  купівлі-продажу від 17.05.2021 року квартиру по АДРЕСА_1  стосується лише  майна, придбаного позивачем 17.05.2021 року  та  за якою адресою житло придбалось  вперше невідомо.
Позивач  відзив на апеляційну скаргу не подав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
          Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
Між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) 17.05.2021 року укладено договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Договір  посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області                    Бугрім О.В. та зареєстровано в реєстрі за №1467. Вказане  підтверджується  також   витягом   з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру  Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта   (а.с.10-11, 31).
При  укладенні  договору куплі-продажу  позивачем  (покупцем)   сплачено  збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 4970,60 грн., що  підтверджується квитанцією від 17.05.2021 року за №17-461876/1. Вказана  сума  коштів  зарахована до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 - «Сплата збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна», отримувач коштів - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, код ЄДРПОУ 37941997  (а.с.9).
Позивач 22.06.2021 року звернувся до відповідача із заявою  про повернення помилково  сплаченого  збору  на обов`язкове державне пенсійне страхування   з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.12).
Пенсійний  орган листом від 21.07.2021 року за №0800-0605-8/49262 відмовив позивачу в поверненні коштів, оскільки  Порядком №1740  не  передбачено  право   органів Пенсійного  фонду  України  приймати  рішення  щодо  звільнення від  сплати  збору  на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, а  відтак  такі  повноваження  у ГУ ПФУ  відсутні. Крім того, в листі зазначено, що позивачем  до  заяви  не  додано  документів,  передбачених пп. «в» пункту 15-2 Порядку №1740,  а  також не  надані  документи, які б  підтверджували  особу заявника (копії паспорту  та копії  довідки  про  присвоєння  ідентифікаційного  номеру)  (а.с.13).
Не погодившись з відмовою пенсіного органу, позивач оскаржив таку відмову                       до  суду.     

 Задовольняючи  позовні  вимоги  частково,  суд  першої  інстанції  зазначив,  що  відповідачем не  надано  будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору. Відтак,  суд  дійшов  висновку, що  оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає  про таке.
   Відповідно  до п.9 ч.1 ст.1  Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26.06.1997  року (далі  по  тексту - Закон №400 в  редакції на  час  спірних  правовідносин), платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.
   Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з  Податковим кодексом України;
   Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.2 Закону №400  об’єктом оподаткування   для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону  є  вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.
Постановою Кабінету  Мінистрів  України  №17040  від 03.11.1998  року  затверджено Порядок сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (далі по тексту - Порядок №1740). Вказаний Порядок  регулює питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із  Законом України   «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно  із п. 15-1, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно,                                  у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.  
Постановою Кабінету  Мінистрів  України   №866 від 23.09.2020 року пункт                                    15-2   Порядку №1740 доповнено підпунктом «в»,  яким  визначено,  що  «збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо особа придбаває житло вперше, що підтверджується  заявою фізичної особи про те, що вона         не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно                                        (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього  Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих  за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року)».
Відповідно  до  пункту 15-3 Порядку №1740  нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі- продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
З аналізу вказаної норми вбачається, що саме при нотаріальному посвідченні договорів купівлі-продажу  нерухомого  майна  і  тільки за наявності зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку №1740 інформації  і  документів, таке нотаріальне посвідчення договорів здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Тобто,  саме  на  нотаріуса  покладено   функцію  перевірки  наявності   у  платника зазначених у підпунктах «в» і «г» пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, а  за  відсутності  таких  документів - наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (квитанції,  платіжного доручення  платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету).
Відповідно  до  абз.3 пункту 19  Порядку  №1740 нотаріуси подають щокварталу до                  20 числа наступного місяця органам Пенсійного фонду України за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса звіт про укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна та сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за формою згідно з  додатком 4.
Іншого  алгоритму   звільнення  від  сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна  при  нотаріальному  посвідченні  договорів   вказаним  Порядком  не  передбачено,  як  і  не  передбачено  право    органів Пенсійного  фонду  України  приймати  рішення  щодо  звільнення від  сплати  збору  на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.
Крім  того  апеляційний  суд  звертає  увагу  на  таке.
Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року №1650/24182 (даної  по  тексту - Порядок №787) .
Приймаючи  рішення  про  зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області сформувати та видати ОСОБА_1 подання про повернення йому суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4970 грн. 60 коп.,  суд  першої  інстанції в обгрунтування  такого   висновку  послався саме на Порядок №787.
     Проте, суд в рішенні не вказав: зазначена сума сплаченого позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна  є  «надміру зарахованими коштами»  чи  «помилково зарахованими коштами».
           Не  вказує  про  це  і  позивач  в  адміністративному  позові.
           З  цього  приводу  апеляційний  суд  зазначає  наступне.
          Відповідно пункту 1 розділу І  Порядку №781 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:
- надміру зараховані кошти - сума коштів, що становить позитивну різницю між сумою фактично сплачених коштів та сумою коштів, яку повинен сплатити до відповідного бюджету платник платежів (зборів), що визначені відповідним законодавством (крім платежів (зборів), контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), для повного виконання покладеного на нього грошового зобов`язання;
- помилково зараховані кошти - кошти, що сплачені платником за видом доходів, який                             не відповідає суті платежу (збору), визначеного в абзаці третьому цього пункту, та/або до невідповідного бюджету.
          З  матеріалів справи та тексту адміністративного  позову  вбачаєься,  що позивач  при   укладенні договору куплі-продажу  сплатив  збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 4970,60 грн., що  підтверджується квитанцією від 17.05.2021 року за №17-461876/1. Вказана  сума  коштів  зарахована до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 - «Сплата збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна», отримувач коштів - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, код ЄДРПОУ 37941997  (а.с.9).
Згідно п.2.1 договору купівлі-продажу квартири продаж здійснено за 497056 грн. 00 коп. (а.с.10). 
          Відтак 1% від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, складає  4970, 60  грн.. Саме вказана сума сплачена позивачем, що  підтверджується квитанцією від 17.05.2021 року за №17-461876/1, що виключає надмірність зарахованих коштів.
          Далі, ані  позивач  в  адміністративному  позові,  ані  суд  першої  інстанції  в  рішенні  не  зазначають  про сплату  позивачем коштів  за    видом  доходів який   не відповідає суті платежу (збору), визначеного в абзаці третьому цього пункту, та/або до невідповідного бюджету.
          З  квитанції  вбачається,  що  вказана  сума  коштів  зарахована до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 - «Сплата збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна», отримувач коштів - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, код ЄДРПОУ 37941997,  що  виключає  помилковість зарахуванні  коштів.
          Враховуючи  наведені  вище  обставини  в  їх  сукупності, апеляційний  суд  дійшов  висновку,  що   вимоги  адміністративного  позову  є  необгрунтованими,  у  зв’язку  з чим  задоволенню  не  підлягають.

          Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень,  доведено правомірність  відмови   ОСОБА_1 у вжитті заходів з метою повернення останньому помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про  задоволення адміністративного позову.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що  судом першої інстанції при прийнятті рішення  порушено норми матеріального  та  процесуального права, що відповідно до  статті 317 КАС України  є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та  прийняття  нового рішення про відмову  в  задоволенні позовних вимог.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
      Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в адміністративній справі №280/6675/21 задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року в адміністративній справі №280/6675/21 скасувати. 
        В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області)  про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії   відмовити.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і                          не може бути оскаржена в касаційному порядку,  крім  випадків,  передбачених пунктом 2  частини 5  статті 328 КАС  України.     

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак