справа №755/16221/21
головуючий у суді І інстанції Галаган В.І.
провадження № 22-ц/824/16372/2021
 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
23 грудня 2021 року                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто позивачу.
Не погоджуючись із указаною ухвалою представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О.Л. звернулась до суду із апеляційною скаргою.
В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2021 року  та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві судом першої інстанції було невірно встановлено дійсні обставини справи, оскільки позивачем у встановлений судом строк було усунуто вказані в ухвалі від 29 вересня 2021 року недоліки.
Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові),  розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху у встановлений судом строк.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про повернення позовної заяви, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Судом встановлено, що у вересні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду  із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2021 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто позивачу.
Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, копію ухвали про залишення  позову без руху, позивач отримав 29 вересня 2021 року про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 9).
Позивачем у встановлений судом першої інстанції строк було усунуто зазначені в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 29 вересня 2021 року недоліки, а саме: 4 жовтня 2021 року (з урахуванням вихідних днів) направлено заяву про усунення недоліків від 1 жовтня 2021 № 20211001/211 з додатками. Направлення заяви про усунення недоліків підтверджується накладною служби доставки ТЕКС № 1580200238720442, від 4 жовтня 2021 року (відповідь суду № 211).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що  позивачем було усунуто недоліки у встановлений судом першої інстанції строк та в повному обсязі виконано вимоги ухвали Дніпровського районного судум. Києва від 15 жовтня 2021 року по справі.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У справі «Беллет проти Франції" ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що у суду першої інстанції підстав для повернення позовної заяви не було, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                                   Т.О. Писана
 
Судді                                                                                               К.П. Приходько
 
                                                                                                         С.О. Журба