П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/21451/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
12 січня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Сушка О.О. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки у розмірі меншому п`яти мінімальних пенсій за віком;
- стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 та 2021 роки, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 повернуто позовну заяву в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому п`яти мінімальних пенсій за віком та стягнення на користь позивача з відповідача грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до безпідставного повернення позовної заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції повернув позовну заяву, якої не існувало, адже вимоги про виплату позивачу в належному розмірі щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 та за 2021 роки містились в одній позовній заяві.
Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що 03.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 та 2021 роки у розмірі меншому п`яти мінімальних пенсій за віком;
- стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 та 2021 роки, як учаснику бойових дій, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу у 10-денний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом надання суду заяви про поновлення строків звернення до суду із зазначенням причин, які могли б бути визнані судом поважними для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Зазначено, що позивач, серед іншого, просить визнати протиправними дії щодо  недоплати допомоги до 5 травня 2020, як учаснику бойових дій.   При цьому, позивач був обізнаний з травня 2020 року про виплату спірної допомоги у меншому розмірі, оскільки отримав таку в термін до 05 травня в 2020 року. Однак, до суду звернувся з позовом лише у серпні 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного терміну встановленого процесуальним законом.
На виконання вимог ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 позивач подав заяву про поновлення строків звернення до суду, в якій зазначив, що вирішення даного спору у судовому порядку не обмежується будь-яким строком.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 вказану позовну заяву повернуто особі, яка її подала, в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому п`яти мінімальних пенсій за віком та стягнення на користь позивача з відповідача грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік на підставі частини 2 статті 123 КАС України, адже позивачем пропущено строк звернення до суду, а наведені ним причини пропуску такого строку визнані судом не поважними.
Колегія судді погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних на те причин, з огляду на наступне.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до частин першої-третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Отже, для поновлення пропущеного строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати позовну заяву.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
У постанові від 18.11.2020 у справі №380/5202/20 Верховний Суд вказав, що як правильно зазначили суди першої та апеляційної інстанцій, спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись у квітні-травні 2014 року при отриманні щорічної допомоги до 5 травня.
Отже, з дня отримання допомоги до 5 травня, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної  їй допомоги при звільненні звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від  органу відповіді на подану нею заяву.
Обмеження на законодавчому рівні  права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками  узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.
Таким чином, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. При цьому, позивач не був позбавлений можливості звернутись протягом травня 2020 - листопада 2020 року до управління та отримати відповідь. Однак позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Апеляційний суд зауважує, що отримання позивачем листа відповідача у вересні 2021 року, у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Оскаржуване порушення не можна вважати  триваючим, оскільки допомога виплачена разово у визначеному відповідачем розмірі, а триваючим порушенням є порушення, пов`язане з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою та припиняється виконанням регламентованих обов`язків. Відповідач свої обов`язки щодо проведення виплати одноразової допомоги виконав. Належність виконання обов`язку може бути встановлена судом у випадку оскарження.
Згідно із частинами першою, другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Оскільки при подані позову не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, що стало підставою для залишення позову без руху, а на усунення недоліків позовної заяви вказано причини пропуску строку, які не визнані судом поважними, - позовна заява підлягає поверненню у вказаній частині.
Доводи позивача про те, що суд першої інстанції повернув позовну заяву, якої не існувало, адже вимоги про виплату позивачу в належному розмірі щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 та за 2021 роки містились в одній позовній заяві, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, КАС України передбачено прийняття судових рішень щодо частині позовних вимог.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 повернуто позовну заяву в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому п`яти мінімальних пенсій за віком та стягнення на користь позивача з відповідача грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.
При цьому, після постановлення оскаржуваної ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 06.10.2021 суд першої інстанції продовжив розгляд даної справи, однак лише у частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі меншому п`яти мінімальних пенсій за віком та стягнення на користь позивача з відповідача грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 задоволено позовні вимоги у цій частині.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм права і дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Сушко О.О.