УХВАЛА

17 січня 2022 року 
м. Київ
cправа №  910/15316/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А. 
у касаційному провадженні за касаційною скаргою Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) Підприємства "Професійно-технічний навчальний заклад "Спортивно-технічний центр "Відродження" ТСОУ Шевченківського району м. Києва   
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29  листопада 2021 року (головуючий - Демидова А.М., судді: Попікова О.В., Євсіков О.О.) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року (суддя Карабань Я.А.) у справі
за позовом Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) Підприємства "Професійно-технічний навчальний заклад "Спортивно-технічний центр "Відродження" ТСОУ Шевченківського району м. Києва   
до: (1) Громадської організації "Професійно-технічний навчальний заклад "Спортивно-технічний центр "Відродження", (2) Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації ), (3) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кащука Володимира Олександровича  
про визнання недійсним та скасування наказу, свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію та витребування майна,  
ВСТАНОВИВ:
13.12.2021 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) Підприємства "Професійно-технічний навчальний заклад "Спортивно-технічний навчальний заклад "Спортивно-технічний центр "Відродження" ТСОУ Шевченківського району м. Києва на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 і ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 у справі № 910/15316/21.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної касаційної скарги було визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у складі: Міщенко І.С. - головуючий, Берднік І.С., Зуєв В.А., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021 та витягом з нього. 
Ухвалою Касаційного господарського суду від 21.12.2021 було відкрито касаційне провадження за поданою скаргою та ухвалено здійснити перегляд оскаржуваних судових рішень в порядку письмового провадження.
У подальшому, 13.01.2022 від Громадської організації "Професійно-технічний навчальний заклад "Спортивно-технічний центр "Відродження" до Касаційного господарського суду надійшла заява про відвід головуючого Міщенка І.С. від розгляду касаційної скарги у даній справі.
Вказана заява мотивована обставинами наявності неприязних відносин між головуючим та директором заявника, які склалися між ними за часів здійснення суддею адвокатської діяльності.
Разом з тим, 17.01.2022 з метою уникнення будь-яких сумнівів у своїй неупередженості та безсторонності, суддею Міщенком І.С. була подана заява про самовідвід від розгляду касаційної скарги у даній справі.  
Розглянувши вказані заяви колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Згідно із приписами пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Жодна норма законодавства не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості колегія суддів вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п. 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.
- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Водночас Верховний Суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про наявність відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними й допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Як вже зазначалося, подаючи заяву про відвід головуючого, Громадська організація "Професійно-технічний навчальний заклад "Спортивно-технічний центр "Відродження" стверджує про те, що за часів здійсненню суддею адвокатської діяльності, між ним там директором заявника склалися неприязні відносини. В той же час, колегія суддів констатує, що такі твердження об`єктивно жодним доказом не підтвердженні, а сам факт давнього особистого знайомства цих осіб безумовно не свідчить про те, що в процесі розгляду касаційної скарги головуючий виявлятиме упередженість до однієї із сторін спору.
За таких обставин колегія суддів вважає, що подана Відповідачем-1  заява про відвід головуючого є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №  2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.
Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.
Тому коли сторони стверджують про те, що судді недостатньо об`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.
Як вже також згадувалося, суддею Міщенком І.С. було подано заяву про самовідвід і вказана заява, зокрема з посиланням на особисте знайомство з директором Відповідача-1, мотивована саме обставинами необхідності усунення будь-яких можливих сумнівів у його безсторонності та неупередженості в очах стороннього спостерігача.
Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Враховуючи наведені вище положення висновку Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи, Бангалорських принципів поведінки судді та з метою уникнення у сторін спору та громадськості будь-яких сумнівів у неупередженості та безсторонності суддів Верховного Суду, а також задля забезпечення довіри до судової влади в України, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає доцільним заяву головуючого про самовідвід задовольнити. 
За таких обставин, керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву Громадської організації "Професійно-технічний навчальний заклад "Спортивно-технічний центр "Відродження" у справі № 910/15316/21 про відвід судді Міщенка І.С. визнати необґрунтованою.
2. Заяву судді Міщенка І.С. про самовідвід у справі № 910/15316/21 задовольнити.
3. Передати справу № 910/15316/21 для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                             Міщенко І.С.

Судді                                                                                                          Берднік І.С.                                                                                                                                                                            
                                                                                                                   Зуєв В.А.