Ухвала
Іменем України 
14 січня 2022 року
м. Київ
справа № 289/2002/18
провадження № 51 – 5664 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 січня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року,
встановив:
За вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 січня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців. 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року вирок місцевого суду змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду першої інстанції як на доказ на протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 07 серпня 2018 року. В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2021 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) захиснику ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вищевказані судові рішення, оскільки з касаційної скарги та наданого до неї судового рішення вбачалось, що підстав для задоволення скарги немає.
У межах строку на касаційне оскарження захисник повторно звернувся з новою касаційною скаргою на зазначені судові рішення,яка подана з тих самих підстав, за яких йому було відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до положень статей 424 та 425 КПК, процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. 
Крім того, Конституційний суд України рішенням № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року встановив, що визначення у положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону України означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Як вбачається з доводів касаційної скарги захисника ОСОБА_4 він подав її з тих самих підстав, за яких йому вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його касаційної скарги.  
Відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 січня 2021 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7                                                ОСОБА_2                                               ОСОБА_3