ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9210/21 Справа № 192/1061/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Тітова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

                       головуючого – судді Демченко Е.Л.
                       суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 
       
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Дніпропетровськгаз” на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року по справі за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, -

в с т а н о в и л а:

       У липні 2021 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз») звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.
       Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року у відкритті провадження у справі про видачу судового наказу відмовлено на підставі пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України.
       Не погодившись з такою ухвалою суду, заявник АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Апеляційна скарга вмотивована тим, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом, зокрема, документально підтвердженого споживання природного газу, що відповідає умовам Типового договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. 
       Боржник правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Згідно ч. 2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без їх виклику.
       Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (частина 13 статті 7 ЦПК України).
       Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи та без їх виклику у відповідності до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України. 
       Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 4 997,80 грн., а також витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 227 грн.
       Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з відсутностей відомостей про існування договірних відносин між заявником та ОСОБА_1 , а також відсутності відомостей про те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу, сам лише факт реєстрації ОСОБА_1 за певною адресою не свідчить про те, що він є споживачем послуг, що надається заявником. 
       Колегія суддів не погоджується із відповідними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Відповідно до положень ст.161 ЦПК України особа має право звернутися з зазначеними вище вимогами в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
       Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
       Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
       Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст.163 ЦПК України.
       Зокрема п.3,4 ч.3 ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
       Судовий наказ може бути видано за наявності як відповідних договорів про надання таких послуг, так і інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.
       Типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (п.п.1.1,1.2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494).
       Згідно ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
       Типовий договір укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
       Суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу, не звернув уваги на те, що Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494 є публічним та знаходиться в загальному доступі в мережі інтернет за посиланням https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1384-15#Text. При цьому, в даному випадку заявник у заяві в першу чергу посилається на наявність обов`язку боржника, який фактично користується послугами, сплатити за надані послуги розподілу природного газу, додаючи до заяви розрахунок заборгованості за фактичний об`єм спожитого ОСОБА_1 природного газу розподіленого Оператором ГРМ.
       Отже, між сторонами, на підставі публічного договору, склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу розподілу природного газу.
       Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.
       Згідно ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Дніпропетровськгаз” задовольнити.

       Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2021 року скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає. 

       Повний текст постанови складено 23 грудня 2021 року.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                 Куценко Т.Р. 

                                                                        Макаров М.О.