У Х В А Л А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
13 січня 2022 року                                                                              
м. Київ
 
справа № 144/759/21
провадження № 51-5970ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі – Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2021 року,
 
встановив:
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року
 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального Кодексу України (далі - КК України) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. 
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_4 звільнено від відбування покаранняз випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2021 рокуапеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 задоволено частково. Вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 17 вересня 2021 року змінено в частині стягнення процесуальних витрат. Стягнуто з ОСОБА_4 процесуальні витрати у виді витрат на правову допомогу, в сумі 5000 грн на користь  ОСОБА_5 . В решті вирок залишено без зміни.
Як установлено судами,  ОСОБА_4 в період часу з 01.11.2020 по 05.11.2020 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи єдиний умисел на вчинення крадіжки чужого майна, на виконання злочинного наміру, шляхом відкриття, за допомогою попередньо заготовленого ключа вхідних дверей, проник невстановлену досудовим розслідуванням кількість разів, до приміщення будівельного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: 
АДРЕСА_1 , власником якого є Сільське споживче товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та яким користується, згідно договору оренди нежитлового приміщення ФОП ОСОБА_5 , звідки, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скоїв крадіжку належних ФОП ОСОБА_5 будівельних матеріалів загальною вартістю 53268, 39 грн та грошових коштів в сумі 5200 грн.
Викраденими речами  ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, зокрема, за невстановлену досудовим розслідуванням кількість разів, у не встановлений спосіб перевіз до місця постійного проживання в АДРЕСА_2 , та залишив для власного користування, таким чином завдав ФОП ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 58468, 39 грн, яка в ході досудового розслідування відшкодована частково.Грошові кошти в сумі 5200 грн потерпілому не повернуті.
 
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений  ОСОБА_4 просить змінити ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2021 року в частині стягнення процесуальних витрат. Вважає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки апеляційний суд безпідставно стягнув з нього витрати за правову допомогу на користь потерпілого.
 
Мотиви Суду
Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі 
п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України)з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій  у межах касаційної скарги.
Висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлення фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини  ОСОБА_4 та правильності кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Доводи у касаційній скарзі засудженого щодо безпідставного стягнення з нього процесуальних витрат у виді витрат на правову допомогу, в сумі 5000 грн на користь  ОСОБА_5 , на думку Суду, є необґрунтованими на таких підставах. 
Як вбачається з ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2021 року, апеляційні вимоги потерпілого щодо стягнення процесуальних витрат на правову допомогу були задоволені, зважаючи на те, що сам засуджений  ОСОБА_4 погодився на стягнення з нього витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн.
Апеляційний розгляд проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2021 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                       ОСОБА_3