Справа № 464/6128/21                                                        Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В. 
Провадження № 33/811/1906/21                                                 Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 13 грудня 2021 року,

встановив :

       Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 13.12.2021 року
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.
        ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, 10 серпня 2021 року о 18 год 29 хв. по пр. Червоної Калини, 113/22 у м.Львові вжив алкоголь, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю яка відбулась по пр. Червоної Калини, 82 у м. Львові, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, чим порушив п.2.10є Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.
       На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що оскаржувана постанова судді є незаконною та необгрунтованою. Вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Стверджує, що судом проігноровано його покази про те, що він не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що місцевим судом неналежним чином досліджено всі обставини справи, оскільки працівниками поліції недотримано Інструкції про порядок огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд встановлення стану сп`яніння. 
 
        ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Чорновус Н.Ф., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили, і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.
        Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка учасників процесу в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
                А тому, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП. 
Такий висновок суду підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 10 серпня 2021 року серії ААБ №198808; постановою Сихівського районного суду м.Львова від 03 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; відеозаписами події; рапортом інспектора УПП у Львівській області Іванишина П.П. від 10.08.2021; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 та її поясненнями даними при розгляді справи; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 10.08.2021; поясненнями ОСОБА_1 даними при розгляді справи,. яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
       Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.
Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку, і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
Відсутність у справі направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, про що зазначає в апеляційній скарзі останній, не впливає на законність висновку суду першої інстанції.
З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.    
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.4 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 13.12.2021 в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
       Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА