ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 336/4375/21 Головуючий в 1 інст. Фетісов М.В.
Провадження №33/807/618/21                                         Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року                          місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Михайлової О.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя 06 серпня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює заступником директора ТОВ «Компанія «ТАМ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно з постановою суду, 21 червня 2021 року о 00.15 годині в м.Запоріжжі, вул.Бородінська, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, реєстраційний № НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 3757 від 21 червня 2021 року, чим порушив вимог п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено без врахування всіх обставин справи, без належної оцінки порушень, допущених працівниками патрульної поліції при складанні адміністративного протоколу та при встановленні стану сп`яніння у медичному закладі.
Вказує, що в протоколі невірно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення. Так, відповідно до матеріалів справи, місцем вчинення правопорушення вказано вул.Бородинська, 9, однак автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено по вул. Ладозька, 22, де і складено протокол.
В рішенні судом невірно вказано пункт ПДР, який порушив ОСОБА_1 , а саме спочатку п.2.9а, а потім п.2.5 ПДР України.
Також апелянт посилається на порушення його права на захист. Так, під час зупинки транспортного засобу, складання і оформлення протоколу працівниками поліції не були йому роз`яснені його права, передбачені ст.268 КупАП, та ст.59, 63 Конституції України
Вважає, що відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції є фрагментарним, а тому не є належним та допустимим доказом у справі. На його думку, такий доказ є сумнівним та не підтверджує наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначає, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та не роз`яснено йому правові наслідки відмови від проходження огляду. 
Крім того, ОСОБА_1 вказує на порушення процедури огляду лікарем у медичному закладі, оскільки фактично огляд лікарем не відбувався (тиск не вимірювався, стати в позу Ромберга не пропонувалось). ОСОБА_1 мав намір здати кров на обстеження, однак лікар проігнорував та провів огляд за допомогою газоаналізатора. В той же час, в Акті вказано результат обстеження 3,43‰, однак у Направленні та в рапорті працівником поліції зазначено 3,20‰.
Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6510», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, оскільки строк дії свідоцтва на цей прилад вичерпаний 10 лютого 2015 року.
Також апелянт посилається на незаконну зупинку транспортного засобу під його керуванням працівниками поліції і на те, що в порушення вимог ст.266 КУпАП його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Таким чином, працівниками поліції не виконано весь комплекс заходів, які вони зобов`язані вжити щодо водія, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши  ОСОБА_1  та його захисника - адвоката Михайлову О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: 
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №146638 від 21 червня 2021 року, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно - адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП;
- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Огляд на місці не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 , що підтверджено підписом останнього;
- в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 21 червня 2021 року, згідно з яким 21 червня 2021 року о 00.45 годині ОСОБА_1 направлений до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької міської ради на огляд у зв`язку з вищевказаними ознаками сп`яніння. Огляд за допомогою газоаналізатора DRAGER 6820 не проводився. Результат огляду позитивний - 3,20 ‰;
- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21 червня 2021 року № 3257, відповідно до якого 21 червня 2021 року о 01.05 годині ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; 
- в довідці з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», згідно з якою ОСОБА_1 повторності за статтею 130 КУпАП не має. Посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 25 квітня 2008 року вилучене;
- на відеозапису з бодікамер поліцейських № АР 00186 та 00172, які містять відомості про зупинку транспортного засобу, проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції ОСОБА_2 , в якому зафіксовано, що 21 червня 2021 року під час несення служби поліцейськими отримане повідомлення про порушення ПДР. По прибутті за адресою: м.Запоріжжя, вул.Бородінська, 9, ними помічений транспортний засіб MITSUBISHI LANCER, реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проведений у медичному закладі лікарем-наркологом. Результат позитивний - 3,20 ‰.
При розгляді справи судом першої інстанції за клопотанням захисника витребувані додаткові матеріали у Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради та отримані такі документи:
- акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21 червня 2021 року № 3257, відповідно до якого 21 червня 2021 року о 01.05 годині лікарем ОСОБА_3 в КНП «ОКЗНПД» ЗОР проведений огляд ОСОБА_1 . Встановлено, що зовнішній вигляд обстежуваної особи - без пошкоджень; поведінка - напружена; стан свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості - в свідомості; мовна здатність - порушення артикуляції та змазаність мови; вегетативно-судинні реакції - гіперемія очей та обличчя, дихання - незмінне, пульс - 100 ударів за хвилину, артеріальний тиск - 120/700 мм рт. ст., зіниці - незмінні, ністагм при погляді вбік - горизонтальний; рухова сфера - без обмежень, міміка - млява, хода - похитування, точні рухи - інтензія та дісметрія, тремтіння повік та пальців рук; запах алкоголю з рота - виразний; використання технічний засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі: 21 червня 2021 року 01.05 година - 3,43 ‰ Alcotest 6510 ARAE 0471 30 квітня 2021 року, 21 червня 2021 року 01.20 година - 3,20 ‰ Alcotest 6510 ARАE 0471 30 квітня 2021 року. Проведена лабораторна діагностика ІСА, результат лабораторних тестів - марихуани, амфетаміну, метамфетаміну в сечі не виявлено. Заключний діагноз - алкогольне сп`яніння,
- результат імунохроматографічного дослідження (CITO TEST) від 21 червня 2021 року, відповідно до якого у сечі ОСОБА_1 марихуани, амфетаміну, метамфетаміну в сечі не виявлено,
- журнал реєстрації медичних оглядів осіб з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 15 квітня 2021 року, згідно з яким 21 червня 2021 року о 01.05 годині проведений медичний огляд ОСОБА_1 (№ п/п. - 3257),
- Свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007, згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 2010 року № 95 прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, Alcotest 6510, Alcotest 6810, внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України і дозволено до застосування у медичній практиці. Свідоцтво дійсне до 10 лютого 2015 року,
- Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу № UA-MІ/2-4241-2013, цей сертифікат видано 17 липня 2013 року, він чинний до 20 лютого 2016 року,
- Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 06-1/22410-2, відповідно до якого газоаналізатор Alcotest 6510 заводський № ARАE 0471 30 квітня 2021 року пройшов повірку, за результатами якої встановлено, що ЗВТ відповідає вимогам МПУ 066/05-2013. Свідоцтво чинне до 30 квітня 2022 року.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
В ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що 20 червня 2021 року близько 10.00 - 11.00 години він випив пляшку пива, після чого взагалі не їв, через що у нього був запах алкоголю з ротової порожнини. 21 червня 2021 року близько 00.00 години був зупинений поліцейськими та на їх вимогу пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, при цьому він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. З результатом огляду він не згоден, оскільки після зупинки поліцейські не роз`яснили йому його права та обов`язки та не роз`яснили порядок проходження огляду на стан сп`яніння. В медичному закладі лікар не вимірював йому артеріальний тиск. Висновок за результатом огляду він не оскаржував у встановленому порядку.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення, підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що працівниками поліції йому не роз`яснені його право на захист та право на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В медичному закладі лікарем були допущенні численні порушення Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. З урахуванням вказаних порушень та інших, про які зазначено в апеляційній скарзі, просить скасувати постанову та закрити справу. Додатково повідомив, що він дійсно керував транспортним засобом, працівники поліції зупинили його безпідставно, причину зупинки не повідомили. 

Захисник - адвокат Михайлова О.В. в ході розгляду справи судом першої інстанції заявила клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за відсутності події та складу правопорушення. В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що під час зупинення транспортного засобу, складання і оформлення адміністративного протоколу працівниками патрульної поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його процесуальні права, визначені ст.268 КУпАП та ст.ст.59, 63 Конституції України. До протоколу про адміністративне правопорушення додано диск, що містить кілька самостійних окремих відеозаписів, який засвідчив, що у справі щодо ОСОБА_1 працівниками поліції не здійснювалося безперервної зйомки фіксації події правопорушення, а надані суду фрагменти відеозапису не містять обставин роз`яснення прав водію та порядку і підстав проходження огляду. Відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, який наявний в матеріалах справи, є фрагментарним, а тому не є належним та допустимим доказом по справі. Працівники поліції на час зупинки ОСОБА_1 не роз`яснили йому належним чином порядок проведення огляду на стан сп`яніння та його права, в порушення встановлених Законом вимог. На місці події під час проведення огляду ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, який застосовується для визначення концентрації алкоголю в крові. Свідому категоричну немотивовану відмову ОСОБА_1 від проходження ним медичного огляду на стан його сп`яніння на відеозаписі не зафіксовано. Фактично огляд ОСОБА_1 лікарем взагалі не відбувався. У ОСОБА_1 чітка розбірлива мова, він перебуває у рівному настрої, виконує всі вимоги лікаря, взагалі не жестикулює. Тиск йому взагалі не вимірювався, стати у позу Ромберга не пропонувалося, не пропонувалося так само здійснити пальцево-носову пробу чи підняти монету з підлоги. Лікар повідомив, що ним буде здійснено огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6510», на що ОСОБА_1 пояснив, що має право здати кров, однак лікар цю вимогу ігнорує та проводить огляд із застосуванням технічного приладу вищезазначеного газоаналізатора. Лікар перед проведенням медичного огляду ОСОБА_1 не здійснив контрольний забір проби оточуючого повітря. Відомості про газоаналізатор, за допомогою якого проводився огляд, відсутні у висновку. До справи не додана роздруківка тесту. Для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 використовувався прилад елекродіагностичний «Аналізатор парів спирту у видихуваному повітрі «Alcotest 6510», який придбано у 2010 році та використовується до цього часу, тобто 11 років. Відповідно до Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу № UA-M1/2-4241-2013, цей сертифікат видано 17 липня 2013, він чинний до 20 лютого 2016 року. Повторна сертифікація не проводилась. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/2007, згідно з наказом МОЗ України від 10.02.2010 № 95 прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, Alcotest 6510, Alcotest 6810, внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України і дозволено до застосування у медичній практиці. Свідоцтво дійсне до 10 лютого 2015. Відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6510» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Таким чином, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6510», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Поліцейським був зупинений транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , який ПДР України не порушував, однак причиною зупинки стало ніби то повідомлення на лінію 102, але у матеріалах справи відсутні будь які докази щодо вказаного звернення. ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автотранспортним засобом. Окрім того, співробітники поліції у даному випадку не затримували транспортний засіб, водій не був відсторонений від керування транспортним засобом, хоча у нього було відсутнє будь яке свідоцтво про право керування транспортними засобами. Таким чином працівниками поліції, не виконано весь комплекс заходів, які вони зобов`язані вжити щодо водія, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції порушені вимоги Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», оскільки спілкування з ОСОБА_1 відбувалось російською мовою.
Під час апеляційного розгляду захисник підтримала вищевказані свої доводи, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_4 , додатково зазначила, що достатніх доказів, які б «поза розумним сумнівом» доводили вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, не здобуто. Судом першої інстанції не надано належної оцінки тим порушенням, які допущені працівниками поліції при складанні протоколу та при проведенні медичного огляду.

Щодо доводів сторони захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 апеляційний суд звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.п.1, 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у ст.35 вказаного Закону.
Відповідно до положень п.1 ч.1 цієї статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
З відеозапису з нагрудних камер поліцейських убачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було порушення останнім Правил дорожнього руху України, що відображено і у вищевказаному рапорті поліцейського. 
В свою чергу, зазначені обставини вказують на законність зупинки транспортного засобу, а доводи апеляційної скарги про протилежне спростовуються наявними у справі доказами.
Згідно з відеозаписом, поліцейський повідомив водієві - ОСОБА_1 , що причиною зупинки було надходження на їх службовий планшет повідомлення про те, що останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керує транспортним засобом. 
Твердження сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог закону та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкоголю, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, є безпідставними.
Під час перегляду відеозапису встановлено, що у працівника поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані сп`яніння, а саме попередньо виявлені такі ознаки – зіниці очей не реагують на світло, запах алкоголю з порожнини рота. Оскільки водій повідомив, що вживав пиво минулого дня, тому у працівника поліції виникла підозра про перебування водія в стані наркотичного сп`яніння. Фактично, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, або в медичному закладі. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що він обізнаний з порядком проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
Згідно з Актом медичного огляду ОСОБА_1 , на підставі якого видано висновок від 21 червня 2021 року, огляд проводився лікарем-наркологом КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР  ОСОБА_3 . При цьому, заключний діагноз зроблений не тільки за результатами спеціального тесту, а й за насідками візуального огляду ОСОБА_1 , в ході якого у останнього встановлені ознаки сп`яніння, відображені в акті огляду.
При цьому до даткові проводився аналіз сечі ОСОБА_1 на вміст наркотичних речовин, та за наслідками дослідження таких речовин не виявлено. 
Під час апеляційного розгляду захисником додатково надано відповідь від 16 вересня 2021 року директора КНП «ОКЗНПД» ЗОР про розгляд звернення щодо дій лікаря ОСОБА_3 при проведенні 21 червня 2021 року огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. З відповіді убачається, що лікарем була проведена оцінка стану ОСОБА_1 за результатами загального візуального огляду без проведення додаткових проб. Дійсно лікар ОСОБА_3 без вимірювання артеріального тиску вніс данні про його нормальні показники до акту медичного огляду. Проте, під час службової перевірки 03 вересня 2021 року були проведені повторні лабораторні дослідження контрольного зразку сечі ОСОБА_1 . При дослідженні сечі на наявність етанолу методом газової хроматографії визначено його вміст в концентрації 3,15 ‰, що беззаперечно відповідає наявному стану алкогольного сп`яніння. Також у відповіді роз`яснено, що Інструкцією з використання приладів «Алкотест 5610», за допомогою яких проводився огляд ОСОБА_1 , не передбачено здійснювати попередній відбір проби оточуючого повітря перед початком дослідження, оскільки ця функція приладом здійснюється автоматично. Повторне дослідження проводилося іншим приладом задля того, щоб виключити помилку в роботі приладу, враховуючи високі показники вмісту алкоголю за наслідками першого огляду.
Отже, зазначеною відповіддю також підтверджуються вищевказаний висновок лікаря. 
Дійсно у листі директора КНП «ОКЗНПД» ЗОР від 22 липня 2021 року на адресу суду першої інстанції йдеться про те, що контрольний зразок сечі ОСОБА_1 для зберігання не залишився, оскільки за результатом токсикологічного дослідження сечі на вміст марихуани, амфетаміну, метамфетаміну жодної наркотичної речовини не виявлено (на що звертає увагу сторона захисту).
Проте, якихось клопотань з метою з`ясування вказаних суперечностей сторона захисту не заявляє. 
В свою чергу, ставити під сумнів відповідь директора медичного закладу від 16 вересня 2021 року підстав немає, оскільки вказана відповідь узгоджується з наявними в справі доказами. 
Щодо посилання апелянта на те, що в Акті вказано результат обстеження 3,43‰, а в Направленні 3,20‰, то апеляційний суд звертає увагу на те, що в Акті огляду в п.18 зазначено, що 21 червня 2021 року о 01-05 результат - 3,43‰. Обстеження через 20 хвилин, 21 червня 2021 року о 01-20 год. становить 3,20‰. Тому в Направленні працівниками поліції вказано кінцевий результат обстеження, тобто 3,20‰.
Згідно з висновком КНП «ОКЗНПД» ЗОР лікаря – нарколога №3114 від 21 червня 2021 року,  ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у вказаній установі 21 червня 2021 року о 00-45 годині. Під час огляду встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Зазначений висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. 
У висновку міститься підпис самого  ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Відомостей про те, що останній не погодився з результатами огляду та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Доводи сторони захисту про те, що огляд проводився за допомогою неналежного технічного приладу, є безпідставними. Будь-яких зауважень з цього приводу сам ОСОБА_1 на місці огляду не заявляв.
Як убачається з матеріалів справи, законність використання газоаналізатору Drager Alcotest 6510 при огляді ОСОБА_1 перевірялась і судом першої інстанції за клопотанням сторони захисту з дослідженням документів, наданих суду на запит з медичного закладу, серед яких є Свідоцтво про державну реєстрацію вказаного приладу з додатком, Сертифікат відповідності вимірювальної техніки затвердженого типу, Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 30 квітня 2022 року, Керівництво по експлуатації вказаного приладу. 
Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав законної сили 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. 
До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. 
Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. 
Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.
Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат перевірки типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 05 жовтня 2027 року. 
Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» (далі - Наказ), Газоаналізатор Drager Alkotest відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.
Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 яке було дійсне до 10 лютого 2015 року.
17 липня 2013 року отримано Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу № UA-MІ/2-4241-2013, який чинний до 20 лютого 2016 року.
30 квітня 2021 року газоаналізатор Alcotest 6510 пройшов повірку та видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 06-1/22410-2, згідно з яким Alcotest 6510 заводський № ARАE 0471, ЗВТ відповідає вимогам МПУ 066/05-2013. Свідоцтво чинне до 30 квітня 2022 року.
Твердження апелянта про те, що 21 червня 2021 року його огляд на стан сп`яніння проводився двома різними приладами, спростовується матеріалами справи, зокрема Актоммедичного огляду, де двічі вказано Alcotest 6510 ARАE 0471, о 01-05 годині та о 01-20 годині.
Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено лікарем в медичному закладі за допомогою спеціального технічного засобу, дозволеного до використання на території України, а доводи сторони захисту про протилежне є помилковими. 
Матеріали справи не містять відомостей про те, що  ОСОБА_1 висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який мали намір використати при його огляді, та цю вимогу було проігноровано.
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення через наявність процесуальних порушень не повинен був прийматись судом як доказ винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки вищевказаний протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Більш того, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень та підписав протокол без будь-яких зауважень. 
З приводу доводів сторони захисту про те, що відеозапис, наданий суду, є фрагментарним, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що він здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю  ОСОБА_1 , які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце та відносяться саме до цієї справи. 
При дослідженні матеріалів справи порушень з боку поліцейських не встановлено.
Посилання апелянта на те, що  ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та наслідки проходження огляду, спростовується як вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення так і відеозаписом події. Так, в протоколі зазначено, що  ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Вказані відомості узгоджуються з відеозаписом самої події за участю  ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на той факт, що ОСОБА_1  не був відсторонений від керування транспортним засобом, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в протоколі зазначено, що транспортний засіб припаркований без порушень ПДР.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя 06 серпня 2021 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 334/4514/21