ПОСТАНОВА
Іменем України

17 лютого 2022 року 
Київ
справа №280/3759/20
адміністративне провадження № К/9901/25487/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Мацедонської В.Е.
суддів: Данилевич Н.А., Кашпур О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Лугового Бориса Владленовича
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року  (головуючий суддя – Чередниченко В.Є., судді: Іванов С.М., Панченко О.М.) 
у справі № 280/3759/20
за позовом    ОСОБА_1 
до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), у якому просив суд: 

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 року по 24.06.2019 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби    24.06.2019 року, та зобов`язати нарахувати і виплатити зазначену грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учасника бойових дій за період з 16.02.2017 року по 24.06.2019 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 24.06.2019 року;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо затримки розрахунку та виплати при звільненні грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в передбачений законодавством строк;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з дня звільнення - 24.06.2019 року по день подання вказаної позовної заяви - 02.06.2020 року, у розмірі 115 840 гривень 48 копійок.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та набув статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням. 

24.06.2019 позивача звільнено з військової служби, проте не виплачено грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій. 

Із посиланням на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про відпустки» позивач уважає таку бездіяльність відповідача протиправною. 

Крім того позивач зазначає про протиправність дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо затримки розрахунку та виплати при звільненні грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в передбачений законодавством строк, а саме при звільненні з військової служби. 

Також, у відповідності до приписів Кодексу законів про працю України (далі КЗпП), наполягає на стягненні з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 по 23.06.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 23.06.2019 та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 по 23.06.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 23.06.2019;

- визнано протиправними дії відповідача щодо затримки розрахунку та виплати при звільненні позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.06.2019 по 02.06.2020 у розмірі 113 215 (сто тринадцять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань відповідача;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача з ним не було проведено остаточного розрахунку у повному обсязі, що є підставою для задоволення вимог позивача щодо нарахування та виплати йому середнього заробітку за порушення строків розрахунку при звільненні.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задоволено частково:

- рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 по 23.06.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 23.06.2019 та у задоволенні позову в цій частині вимог відмовлено;

- в інший частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року виправлено описку, допущену у резолютивній частині постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, вважати правильним наступний текст її резолютивної частини:

"Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №280/3759/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо затримки розрахунку та виплати при звільненні ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, стягнення з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.06.2019 по 02.06.2020 у розмірі 113215 (сто тринадцять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань відповідача та у задоволенні позову в цій частині вимог відмовити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №280/3759/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні відпустки як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 по 24.06.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 24.06.2019 та позов в цій частині задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 по 24 червня 2019 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 23 червня 2019 року.

В інший частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №280/3759/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 11 травня 2021 року".

Ухвала суду апеляційної інстанції про виправлення описки обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції помилково зазначив про скасування рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №280/3759/20 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 16.02.2017 по 23.06.2019, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 23.06.2019 та у задоволенні позову в цій частині вимог відмовив.

Зазначену описку допущено судом апеляційної інстанції під час виготовлення повного тексту постанови у зв`язку з помилковим копіюванням в її резолютивну частину тих позовних вимог, які судом фактично задоволено замість тих, у задоволенні яких слід відмовити, про що зроблено висновок в мотивувальній частині цієї постанови.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Луговий Б.В., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати.

В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що наведені у заяві відповідача про виправлення описки доводи свідчать не про описку, а про незгоду відповідача з формулюванням резолютивної частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021. 

Ці доводи стосуються суті рішення та можуть бути перевірені лише під час розгляду касаційної скарги  на рішення суду.

Також скаржник зазначає, що, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, тощо) або суд усуває помилки, які мають технічний характер, тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення.

Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому останній зазначає про те, що зміст рішення, сутність та позиція, яка викладена у мотивувальній частині постанови від 11.05.2021 не змінена ухвалою про виправлення описки від 29.06.2021.
Ураховуючи наведене, відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 без змін.

ІІ. Рух касаційної скарги

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року відкрито провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Лугового Бориса Владленовича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021 року.

Ухвалою від 14 лютого 2022 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України на 15 лютого 2022 року.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2   ст. 341 КАС України).

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 29 липня 2021 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 253 КАС України, що є підставою касаційного оскарження згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Дана стаття передбачає можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Так, суд може допустити помилку у найменуванні органу чи особи, у назві та реквізитах рішення, яке визнано протиправним, тощо.

Очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при розрахунках завданої шкоди, невиплаченої зарплати тощо. Така помилка може призвести до неправильного визначення розміру задоволення позовних вимог грошового характеру.

Ухвала суду апеляційної інстанції від 29 червня 2021 року обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції помилково зазначив про залишення без змін тієї частини рішення суду першої інстанції, яка підлягає скасуванню, проте зазначивши про скасування тієї частини рішення, яка підлягає залишенню без змін.

У свою чергу Верховний Суд наголошує, що, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), які мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали від 29 червня 2021 року, в контексті змісту постанови Третього  апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, судом апеляційної інстанції фактично здійснено не виправлення описки/арифметичної помилки у постанові, а змінено резолютивну частину постанови, тобто змінено рішення по суті вирішення спору. 

Крім того, з мотивувальної частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року вбачається, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача відносно затримки розрахунку та виплати при звільненні грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в передбачений законодавством строк задоволенню не підлягають. Однак, враховуючи, що сторонами у справі рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується, як і не оскаржується позивачем рішення в частині визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні саме додаткової відпустки як учаснику бойових дій, суд апеляційної інстанції позбавлений права на скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Натомість, в оскаржуваній ухвалі резолютивна частина викладена таким чином, що не відповідає мотивувальній частині постанови від 11 травня 2021 року, тобто фактично змінено зміст судового рішення. 

Наведене свідчить про помилкове застосування судом апеляційної інстанції положень статті 253 КАС України, чим порушено норми процесуального законодавства.

Відповідно до частин першої - другої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Ураховуючи, що оскаржувану ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 про виправлення описки постановлено за заявою учасника справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її скасування з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виправлення описки у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі № 280/3759/20.

Керуючись статтями   341,   345,   349,   351,   355,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Лугового Бориса Владленовича - задовольнити.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2021року – скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виправлення описки у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року – відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                         В.Е. Мацедонська

Судді                                                                                      Н.А. Данилевич

                                                                                          О.В. Кашпур