ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/2609/17
Центральний   апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач),
суддів:  Чередка А.Є.,  Паруснікова Ю.Б.,
при секретарі судового засідання: Колесник Д.А.
за участю представників сторін:
від ПАТ «ЮНІКОН»: Рубан Олександр Георгійович, довіреність №25  від 23.12.2021 р.,  адвокат;
інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЮНІКОН» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.02.2018 року  у справі №908/2609/17 (суддя Юлдашев О.О.)
за заявою боржника Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», м.Запоріжжя
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

          Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.02.2018 року задоволено заяву Приватного підприємства «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» та визнано його кредитором Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» з грошовими вимогами до боржника в розмірі 259 984 777,15 грн., з них: 163 578 684,19 грн. основного боргу з четвертою чергою задоволення, 96 406 092,96 грн. штрафні санкції, пеня з шостою чергою задоволення та 3 524,00 грн. судового збору - з першою чергою задоволення.
          В обґрунтування прийнятої ухвали суд зазначив, що заборгованість ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» підтверджена наявними матеріалами справи.
          Не погодившись з ухвалою, Приватне акціонерне товариство «ЮНІКОН» звернулось 28.08.2020 року з апеляційною скаргою, 
          В апеляційній скарзі апелянт зазначав, що на момент постановлення господарським судом Запорізької області ухвали від 14.02.2018 року, AT «ЮНІКОН» ще не було стороною у справі, а відповідно не отримувало ухвали від 14.02.2018 року.
          З її змістом та змістом заяви ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» про грошові вимоги до боржника у розмірі 259   984   777,15 грн. апелянт дізнався 12.08.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 908/2609/17.
          Скаржник вказував, що:
- при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, зокрема щодо того, що ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» є забезпеченим заставою кредитором і не міг бути віднесений до конкурсних кредиторів;
- господарський суд Запорізької області 04.08.2020 року під протокол зобов`язав кредиторів, за відсутності затвердженого реєстру кредиторів, провести збори кредиторів та надати суду кандидатуру ліквідатора із числа осіб, які мають свідоцтво арбітражного керуючого, яке оформити протокольним рішенням;
- визнання оскаржуваною ухвалою грошових вимог вказаного підприємства дало підстави ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» організувати та провести перші збори кредиторів, фактично одноосібно завдяки значній чисельній перевазі в голосах, за відсутності затвердженого реєстру вимог кредиторів боржника, було протиправно визначено кількісний склад комітету кредиторів ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» у кількості трьох осіб: ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ»; Головне управління ДПС у Запорізькій області; AT «ЮНІКОН» та обрано арбітражного керуючого Бакуліна Івана Сергійовича, кандидатуру якого також запропоновано ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ»;
- суд, порушивши вимоги ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, сприяв ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» у призначенні останнім свого арбітражного керуючого, що в свою чергу доводить наявність упередженості в діях суду першої інстанції, яка фактично направлена на усунення змагальності сторін та разом свідчить про навмисний намір  ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ»  незаконно заволодіти майном боржника та нанести збитки іншим кредиторам.
          Скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу від 14.02.2018 року у даній справі та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ».
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2020 року у справі № 908/2609/17 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою AT «ЮНІКОН» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.02.2018 року у справі №908/2609/17.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року у справі № 908/2609/17 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «ЮНІКОН» на ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.02.2018 року у справі №908/2609/17 з тих підстав, що апелянт не довів порушення оскаржуваною ухвалою його прав та обов`язків, тому він позбавлений права на її апеляційне оскарження.
          Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.07.2021 року скасовано  ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року у справі № 908/2609/17 про закриття апеляційного провадження та направлено справу до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
          В постанові Верховний Суд зазначив на те, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.05.2018 року у справі  № 908/2609/17 заяву АТ «ЮНІКОН» в частині визнання кредиторських вимог задоволено частково, визнано його вимоги у розмірі 1   376   240,68 грн. з шостою чергою задоволення та 3   524,00 грн. судового збору - з першою чергою задоволення.
          Оскільки матеріалами справи підтверджується набуття кредитором АТ «ЮНІКОН» правового статусу учасника провадження у справі про банкрутство,  висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у нього права на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Запорізької області від 14.02.2018 року у справі №908/2609/17 є передчасним. Та обставина, що особа набула статус кредитора, а відтак і повну процесуальну дієздатність після ухвалення оспорюваного судового рішення, не обмежує право такого кредитора на оскарження відповідного судового рішення.
          Відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021 року після повернення справи до суду апеляційної інстанції колегією суддів у складі: головуючий суддя Верхогляд Т.А. (доповідач), суддів: Чередка А.Є., Паруснікова Ю.Б., прийнято справу для продовження апеляційного розгляду.
          У запереченнях на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Бакулін І.С. зазначає, що заборгованість ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» за кредитними договорами складає 259 984 777,15 гривень, про що кредитор письмово повідомив боржника шляхом направлення йому листів - повідомлень про необхідність погашення перед ним даного боргу, які додані до заяви кредитора та перебувають в матеріалах справи. Дана заборгованість не забезпечена заставним майном.
          Враховуючи вищенаведене, ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та господарський суд Запорізької області вважають кредиторські вимоги Приватного підприємства «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають визнанню у повному обсязі.
          Просить ухвалу господарського суду Запорізької області у справі №908/2609/17 від 14.02.2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЮНІКОН» на ухвалу господарського суду Запорізької області у справі № 908/2609/17 від 14.08.2018 року залишити без задоволення.
          У відповіді на заперечення проти апеляційної скарги представник скаржника спростовує доводи арбітражного керуючого Бакуліна І.С. та просить суд апеляційної інстанції врахувати їх при вирішенні спору та задовольнити апеляційну скаргу.
          Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
          Від арбітражного керуючого Бакуліна І.С. 11.01.2022 року електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що останній перебуває на лікарняному.
          Оскільки дане клопотання не підтверджено доказами перебування заявника на лікарняному, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнання причини неявки арбітражного керуючого в судове засідання поважними.
          Щодо можливості розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явилися, колегія суддів зазначає наступне:
          Явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.
          У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чірікоста і Віола проти Італії» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.
          Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів для того, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України»).
          На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05.02.2004). 
          На думку колегії суддів учасники справи мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав, передбачених  ст.42 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, права на висловлення (викладення шляхом надіслання на поштову/електронну адреси суду) своєї позиції щодо поданої апеляційної скарги.
          Станом на момент розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні учасники справи (окрім арбітражного керуючого-ліквідатора) процесуальних позицій (відзивів, пояснень тощо) щодо поданої апеляційної скарги не висловили (не надіслали), заяв чи клопотань від учасників справи стосовно неможливості реалізації ними своїх процесуальних прав на подання відзиву, власної позиції (пояснень тощо) щодо апеляційної скарги до суду не надходило.
          Судом враховується, що за приписами ст. 129 Конституції України, ст. 2 Господарського процесуального кодексу України  одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
          Колегія суддів звертає увагу, що передбачений ст.273 Господарського процесуального кодексу України  строк на розгляд апеляційної скарги вичерпано, оскільки апеляційна скарга прийнята до розгляду згідно ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2021 року.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:
          Відповідно до ст.9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), який діяв на час прийняття оскаржуваної ухвали,  справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
          Відповідно до ч.1 ст.2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
          Положеннями ст. 234 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала суду має містити, в тому числі, мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
          Між тим, в порушення вказаної процесуальної норми суд не мотивував прийняте рішення, не зазначив, якими саме доказами підтверджуються вимоги ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» до боржника, обмежився лише формальним посиланням на те, що такі вимоги підтверджуються матеріалами справи. 
          Колегією суддів встановлено, що постановою господарського суду Запорізької області від 29.12.2017 року ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», м. Запоріжжя визнано банкрутом в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Букрєєва І.І.
                На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 29.12.2017 року за № 48346 розміщено повідомлення про визнання боржника - ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»  банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
          В межах місячного строку, встановленого ч. 3 ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» звернулося до суду з заявою, в якій просило   визнати його  вимоги до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»  на суму 259 984 777, 15 грн. та внести їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 163 578 684,19 гри. - до четвертої черги задоволення вимог, у розмірі 96 406092,98 грн. - до шостої черги задоволення вимог.
          Відповідно до ст. 10 Закону про банкрутство, положення якого діяли на момент ухвалення оскарженого рішення, безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.
          Оскільки ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» на підтвердження грошових вимог не надало судового рішення, грошові вимоги не можуть вважатися безспірними, а тому суду їх слід розглядати із застосуванням засад змагальності сторін у справі, у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.
          Колегія суддів зазначає, що звернення одного з кредиторів у даній справі - AT «ЮНІКОН» з апеляційною скаргою, свідчить про мотивовані сумніви однієї з сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ». 
          На заявника зазначених кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог. При цьому обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.
          Така правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07.10.2020 року у справі №914/2404/19, від 11.02.2020 року у справі №904/8484/16. від 07.08.2019 року у справі №922/1014/18.
          Між тим, процесуальна поведінка ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ», яку займає вказане підприємство під час розгляду апеляційної скарги, а саме: неявка у судові засідання по розгляду апеляційної скарги, відсутність письмової позиції щодо вимог апелянта, зокрема, відзиву на апеляційну скаргу, свідчать про недотримання вказаного підвищеного стандарту доказування кредитором, який згідно матеріалів справи, за відсутності реєстру кредиторів боржника, самостійно визначив, що сума його вимог становить більше третини всіх вимог інших кредиторів, став ініціатором скликання 12.08.2020 року зборів кредиторів боржника, скликання зборів комітету кредиторів 12.08.2020 року, є головою комітету кредиторів, ініціював схвалення кандидатури арбітражного керуючого Бакуліна І.С. на призначення його ліквідатором ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».
          Під час розгляду грошових вимог ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» місцевий господарський суд формально підійшов до розгляду поданої заяви та без  дослідження та надання правового аналізу наданих доказів на підтвердження грошових вимог до боржника, безпідставно визнав наявність кредиторських вимог ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ».
          По-перше, судом допущено порушення норм процесуального права, а саме розгляд заяви ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» за участю неналежних представників заявника та боржника, а також без участі ліквідатора.
          Згідно ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
          Провадження у справах про банкрутство є однією з форм господарського процесу, тому в його межах повинні виконуватися завдання господарського судочинства та досягатися його мета - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
          Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.02.2018 року у справі №908/2609/17, якою прийнято заяву ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» про визнання грошових вимог до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»  у загальному розмірі 259 984 777,15 гри., зобов`язано ліквідатора надати суду відзив на заяву ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» з нормативним та документальним обґрунтуванням позиції, а ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» - надати оригінали доданих до заяви документів (для огляду).
          В ухвалі господарського суду Запорізької області від 14.02.2018 року у справі №908/2609/17 зазначено, що у судовому засіданні присутні: від боржника - Лясковець О.В., довіреність № 14 від 15.01.2018р., від заявника - I ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» - Верещагін М.В.. довіреність №б/и від 01, 02.2018р.
          Ліквідатор Букрєєв 1.1. в судове засідання не з`явився та вимоги ухвали суду від 05.02.2018 року про надання відзиву на заяву ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» належним чином не виконав.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України  повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
          Відповідно до довіреності №б/н від 15.01.2018 року, наданої заявником ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» на ім`я Верещагіна Максима Вікторовича,  останньому не надано повноважень щодо представництва інтересів вказаного підприємства в суді (том 14 а.с.46).
          На підтвердження повноважень представника боржника Лясковець Олексія Володимировича в матеріалах справи міститься довіреність №14 від 15.01.2018 року (том 14 а.с. 47), Відповідно до цієї довіреності ліквідатор ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» Буркєев І.І. уповноважив Лясковець О.В. бути представником саме боржника - ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» в усіх судових органах України, але не уповноважував бути його представником ліквідатора.
          Однак,  в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначено, що представник ліквідатора у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти задоволення заяви. Вказане не відповідає матеріалам справи, оскільки представник ліквідатора участь у судовому засіданні не приймав.
          Як вбачається з матеріалів справи, копія наданого ліквідатором  повідомлення про результати розгляду заяви ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» про визнання кредиторських вимог за вих.№12 від 12.02.2018 року була надана до суду 19.02.2018 pоку, через 5 днів після ухвалення оскаржуваного рішення, про що свідчить відмітка суду про отримання (том 14 а.с. 53-54).
          Отже, суд під час судового засідання не належним чином перевірив повноваження учасників судового засідання, не з`ясував, що ухвалу суду від 05.02.2018 року щодо надання відзиву учасниками справи не виконано та в ухвалі суду від 14.02.2018 року помилково прийшов до висновку та зазначив інформацію, яка не відповідає дійсності, зокрема про те, що представник ліквідатора у судовому визнав грошові вимоги. При цьому, це зазначено незважаючи на те, що ані ліквідатор, ані його представник участь у судовому засіданні не приймали, а повідомлення про результати розгляду заяви ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» про визнання кредиторських вимог за вих.№12 від 12.02.2018 року надано суду пізніше дати прийняття оскаржуваної ухвали.
          По-друге, судом не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме підстави виникнення грошових вимог до боржника у попередніх кредиторів, від яких ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ», за його твердженням, отримало права вимоги до боржника, їх характер та розмір, в тому числі суд не з`ясував, в якому розмірі було надано кредитні кошти, підстави зміни валюти зобов`язання, за який період нараховано відсотки та штрафні санкцій.
          Так, у поданій ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» заяві заявник зазначав, що його вимоги грунтуються на наступних договорах:
          1. За кредитним договором № ВКЛ 88/10 віл 17.05.2010 року, який був укладений між ПАТ «ВТБ БАНК» та боржником ( кредитний договір-1), права вимоги за яким ПАТ «ВТБ БАНК» відступив ТОВ «ФК «ГРУП ФАКТОР», ТОВ «ФК «ГРУП ФАКТОР» відступило права вимоги за кредитним договором-1 у повному обсязі (на суму 205 296 752,12 грн.) ТОВ «УНІВЕРСАМ «ТОПОЛЯ», а 08.11.2017 року ТОВ «УНІВЕРСАМ «ТОПОЛЯ» відступило ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» права вимоги на отримання частини заборгованості за кредитним договором-1 у розмірі 175 296 752,12 грн.
          Підстава відступлення - договір від 08.11.2017 року про відступлення прав вимоги за кредитним договором № ВКЛ 88/10 від 17.05.2010 року і договором поруки № 88/10-ДП-2 від 15.05.2012 року.
          Заявник вказував, що йому відступлена наступна заборгованість боржника за кредитним договором-1:
- частина заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 35 715 634,06 гривень;
- заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 43 175 025,10 гривень;
- заборгованість за пенею, штрафами та договірними санкціями у розмірі 96 406 092,96 гривень. 
          Отже, загальна сума заборгованості боржника перед ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ»  за кредитним договором-1 складає 175 296 752,12 гривень.
          2. За  кредитним договором № 191-КЛ/09 від 29.12.2010 року, який був укладений між ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» і боржником (кредитний договір-2), за яким ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» відступив права вимоги за кредитним договором-2 ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» згідно договору про відступлення прав вимоги № 38 від 14.07.2017 року, а ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» 01.08.2017 року  відступило ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» права вимоги за кредитним договором-2 у розмірі 65 441 757,07 грн. (заборгованість боржника за основною сумою кредиту) на підставі договору про відступлення права вимоги від 01.08. 2017 року.
          Заявник - ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» вказував, що 11.10.2017 року він частково відступив права вимоги на отримання грошових коштів від боржника у розмірі 10 000 000,00 грн. фізичній особі - ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення частини права вимоги за договором банківського кредиту (кредитна лінія) № 191 -КЛ/09 від 29.12.2010 року від 11.10.2017 року, і тому загальна сума заборгованості боржника перед ним за кредитним договором-2 складає 55 441 757,07 грн.
          3. За кредитним договором № 85 КЛ/09 від 26.06.2009 року, який був укладений 26.06.2009 року між ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» і боржником  (кредитний договір-3), за яким ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» 14.07.2017 року відступив права вимоги  ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 38, і за яким ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» відступило на користь ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» права вимоги у розмірі 29 246 267,96 грн. на підставі договору про відступлення права вимоги від 01.08.2017 року.
          Заявник вказував, що загальна заборгованість боржника перед ним за  кредитним договором-1, кредитним договором-2 і кредитним договором-3 складає 259 984 777,15 гривень, в забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань перед Приватним підприємством «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» майно боржника в заставу не надавалося.
      Відносно заборгованості боржника за кредитним договором ВКЛ №88/10 від 17.05.2010 pоку (кредитний договір-1) слід зазначити наступне:
          З матеріалів справи вбачається, що 08.11.2017 року між ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ» та ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» укладено договір про відступлення частини прав вимоги за кредитним договором №88/10 від 17.05.2010 року (том 14 а.с.17-18).
           Відповідно до п. 1 зазначеного договору первісний кредитор ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ»  частково передав, а новий кредитор ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ»  прийняв право вимоги до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на загальну суму 175 296 752,12 грн., в тому числі 35 715 634,06 грн. - частина заборгованості за основною сумою кредиту, 43 175 025,10 грн. - заборгованість за процентами, 96 406 092,96 грн. - заборгованість за пенею, штрафами та договірними санкціями.
          В свою чергу, права вимоги на частину вимог за кредитним договором №88/10 від 17.05.2010 року у повному обсязі були набуті ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ» на підставі договору про відступлення права вимоги №22/2017-КБЕ-Ц від 07.11.2017 pоку, укладеного з ТОВ «ФК «ГРУП ФАКТОР» (п.1 договору).
          Таким чином, договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №88/10 від 17.05.2010 року, укладений між ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ»  та ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення кредитором наступному кредитору майнових прав вимоги до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №88/10 від 17.05.2010 року, який був укладений боржником з АТ «ВТБ БАНК».
          Відповідно до п. 1.2 кредитного договору №88/10 АТ «ВТБ БАНК» на умовах цього договору зобов`язався надати ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» кредит в сумі 3 750 000,00 доларів США (том 14 а.с. 5 -16). 
          Пунктом 2 договору визначено, що надання кредиту позичальнику здійснюється у безготівковій формі на підставі письмової заяви позичальника за формою додатку №1 в межах ліміту кредитування шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника.
          Проте, ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не надано доказів надання АТ «ВТБ БАНК» кредитних коштів, а саме письмової заяви ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та доказів перерахування коштів на позичковий рахунок ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» у межах ліміту кредитування.
          Згідно п.3.1.2 кредитного договору №88/10 нарахування процентів за кредитом здійснюється у валюті кредиту. Однак,  відповідно до п. 1 договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №88/10 ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» набув  права вимоги у розмірі 175 296 752,12 грн., в тому числі 35 715 634, 06 грн. на частину заборгованості за основною сумою кредиту, 43 175 025,10 грн. на заборгованість за процентами, 96 406 092,96 грн. - на заборгованість за пенею, штрафами та договірними санкціями.
          Проте,  ПІІ «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не надав доказів щодо зміни валюти зобов`язань за кредитним договором №88/10 та підстав нарахування процентів у гривні.
          Згідно п.1.2 кредитного договору №88/10 строк завершення кредитування - 16.05.2011 року.
          Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
          У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
          Отже, після спливу строку кредитування 16.05.2011 року право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось.
          Також, відповідно до ч. ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.
Однак, з наданих ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» доказів не вбачається за можливе дослідити, за який період виникла заборгованість за процентами та пенею, яка включена до заяви з грошовими вимогами, оскільки заявник не надав жодного розрахунку заборгованості за кредитним договором №88/10 з зазначенням моменту виникнення та розміру заборгованості за кредитом, на яку здійснено нарахування процентів, періодів нарахування процентів та розміру процентної ставки, які було застосовано. 
          Також заявником не надано розрахунку заборгованості за пенею, штрафами га договірними санкціями, що виключає можливість встановити правомірність нарахування процентів, пені, штрафів та договірних санкцій за кредитним договором №88/10.
          Таким чином, місцевим господарським судом не досліджено, а матеріали справи не містять доказів виникнення права вимоги за кредитним договором №88/10 на загальну суму  175 296 752,12 грн., в тому числі і на момент передання цих прав вимоги новому кредитору - ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ».
              Щодо заборгованості боржника за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №85-КЛ/09 від 26.06.2009 pоку, укладеного з ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», зі строком завершення кредитування 25.05.2010 року.
        З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» та ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» укладено договір про відступлення частини прав вимоги за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №85-КЛ/09 від 26.06.2009 року на загальну суму  29 246 267,96 грн., яка є заборгованістю ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»  по кредиту («тіло кредиту») (том 14 а.с.26).
          Відповідно до п. 1 зазначеного договору первісний кредитор ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» частково передав, а новий кредитор ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» прийняв  частину права вимоги, що належить первісному кредитору за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №85-КЛ/09 від 26.06.2009 року на загальну суму 29 246 267,96 грн., права вимоги за яким у повному обсязі були набуті ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» на підставі договору про відступлення права вимоги №38 від 14.07.2017 року, укладеного з ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК».
          Відповідно до п. 1.1 кредитного договору №85-КЛ/09  від 26.06.2009 року, укладеного боржникам з ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК», за цим договором банківського кредиту кредитодавець відкриває позичальнику кредитну лінію на умовах (параметрах), що визначені цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит вчасно, сплатити проценти за користування ним та комісію з управління кредитом (том 14 а.с.23).
          Ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією - 10 000 000,00 грн. (п. 1.1.1 кредитного договору №85-КЛ/09).
          Пунктом 1.3 кредитного договору №85-КЛ/09 визначено, що надання кредиту може здійснюватись у повній сумі кредиту або частково, згідно письмовою заявою позичальника шляхом зарахування коштів на його поточний рахунок або сплати платіжних доручень позичальника. Письмова заява має бути підписана керівником та головним бухгалтером позичальника та скріплена печаткою.
          ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не надано доказів надання банком кредитних коштів, а саме письмової заяви ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та доказів перерахування коштів на поточний рахунок позичальника у межах ліміту граничної заборгованості за кредитною лінією.
          Як було зазначено, ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією складає 10 000 000,00 грн., однак відповідно до п. 1 договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №85- KJI/09,  лише частина права вимоги у розмірі 29 246 267,96 грн., що була набута ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» та яка є заборгованістю боржника по кредиту («тіло кредиту»), вже перевищує ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією майже в три рази. Проте, зазначена невідповідність місцевим господарським судом не була з`ясована.
          Також, ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не надав доказів щодо підстав збільшення понад у три рази ліміту кредитування, доказів перерахування коштів на поточний рахунок ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».
          Таким чином, місцевим господарським судом не досліджено, а матеріали справи не містять доказів виникнення права вимоги за кредитним договором №85-КЛ/09 у розмірі 29 246 267,96 грн., яка є заборгованістю боржника по кредиту («тіло кредиту»), в тому числі і на момент переданння цих прав вимоги новому кредитору - ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ».
          Відносно заборгованості боржника за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №191-КЛ/09 від 29.12.2009 pоку, укладеного з ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» зі строком завершення кредитування 24.12.2010 року, колегія суддів зазначає наступне:
          01.08.2017 року між ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» та ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» укладено договір про відступлення частини прав вимоги за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №191-КЛ/09 від 29.12.2009 року на загальну суму 65 441757,07 грн., яка є заборгованістю боржника по кредиту («тіло кредиту») (том 14 а.с.22).
          Відповідно до п. 1 зазначеного договору первісний кредитор ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» передав, а новий кредитор ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ»  прийняв частину вимог у розмірі 65 441 757,07 грн., яка є заборгованістю ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №191-КЛ/09 від 29.12.2009 pоку, права вимоги за яким у повному обсязі були набути ТОВ «АГАТ CЕPBIC ПЛЮС» на підставі договору про відступлення права вимоги №38 від 14.07.2017 року, укладеного з ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК».
          Таким чином, договір про відступлення частини прав вимоги за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №191-KJl/09 від 29.12.2009 року, укладений між ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» та ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення кредитором наступному кредитору майнових прав вимоги до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» щодо виконання грошових зобов`язань за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №191-КЛ/09 від 29.12.2009 року (далі - кредитний договір № 191 -КЛ/09), який був укладений з ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК».
          Відповідно до п. 1.1 кредитного договору №191-KJI/09 за цим договором банківського кредиту кредитодавець відкриває позичальнику кредитну лінію на умовах (параметрах), що визначені цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит вчасно. Ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією -1 500 000,00 грн. (п.1.1.1 кредитного договору №191-КЛ/09) (том 14 а.с.19-21).
          Пунктом 1.3 кредитного договору №191-КЛ/09 визначено, що надання кредиту може здійснюватись у повній сумі кредиту або частково, згідно письмовою заявою позичальника шляхом зарахування коштів па його поточний рахунок або сплати платіжних доручень позичальника. Письмова заява має бути підписана керівником та головним бухгалтером позичальника та скріплена печаткою.
          Проте, ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не долучив до справи докази надання ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» кредитних коштів, а саме - письмової заяви ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»  та доказів перерахування коштів на поточний рахунок позичальника у межах ліміту граничної заборгованості за кредитного лінією.
          Як було зазначено, ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією складає 1 500 000,00 грн., однак, відповідно до п. 1 договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №191-КЛ/09, лише частина права вимоги, що була набута ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» у розмірі 65 441 757,07 грн., яка є заборгованістю боржника по кредиту («тіло кредиту»), більше ніж у 2 рази перевищує ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією. 
          Вказана невідповідність місцевим господарським судом не була досліджена.
          Також ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не надано доказів щодо зміни валюти зобов`язання за кредитним договором №88/10 та збільшення понад у 2 рази ліміту граничної заборгованості за кредитною лінією по кредитному договору №191-КЛ/09, а також доказів перерахування коштів на поточний рахунок ПАТ 
«Дрогобицький завод автомобільних кранів»
          Отже, в оскаржуваній ухвалі судом не досліджено, а матеріали справи не містять доказів виникнення права вимоги за кредитним договором №191-КЛ/09 v розмірі 65 441 757,07 грн., яка є заборгованістю боржника по кредиту («тіло кредиту»), в тому числі і на момент передання цих прав вимоги новому кредитору - ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ».
                  Місцевий господарський суд у порушення ст.86 Господарського процесуального кодексу України ухвалив рішення про задоволення заяви ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» про визнання грошових вимог до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за недоведеності їх фактичної наявності.
               Судом не було досліджено факти надання позичальнику кредитних коштів шляхом їх перерахування на позичковий та/або розрахунковий рахунок позичальника (розмір, валюта), розмір заборгованості за кредитними договорами, валюту отриманих боржником грошових коштів, розмір сплаченої  на погашення кредитної заборгованості суми, валюту оплати, внаслідок чого  дійшов передчасного висновку про доведеність грошових вимог ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» за кредитним договором №88/10 від 17.05.2010 pоку, за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №85-КЛ/09 від 26.06.2009 року та договором банківського кредиту (кредитна лінія) №191-КЛ/09 від 29.12.2009 року.
          Також судом не досліджено момент набуття новим кредитором - ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі не досліджено, чи здійснено оплату за договорами відступлення права вимоги та чи підписано Акти прийому-передачі документів, а також не досліджено чи мали попередні кредитори - ТОВ «ФК «ГРУП ФАКТОР», ТОВ УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ» та ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» права вимоги до боржника за кредитними договорами та чи могли його відчужувати.
           З матеріалів справи вбачається, що згідно п.3 договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №88/10 від 08.11.2017 року, укладеного 08.11.2017 року між ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» та ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ», новий кредитор, тобто заявник у справі,  в строк не пізніше 5-ти робочих днів, починаючи з дня укладання цього договору, зобов`язався сплатити 2 000.00 грн. первісному кредитору за відступлення права вимоги (том 14 а.с.17-18). Права вимоги в об`ємі, визначеному у п.1 цього договору переходять до IIII «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» після перерахування у повному обсязі грошових коштів, визначених у п. З нього договору.
          Таким чином, ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» та ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ» визначили момент набуття новим кредитором права вимоги до банкрута, а саме - після здійснення оплати за договором.
          Проте, судом не досліджено, а ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не надано доказів перерахування грошових коштів, визначених у п. З договору відступлення права вимоги, на користь ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ». Отже. ПІІ «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не довів факт набуття права вимоги за кредитним договором №88/10 у розмірі 175 296 752,12 грн.
          Також, згідно п. 4 договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №88/10, укладеного 08.11.2017 року, ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ» зобов`язався в строк не пізніше 3-х робочих днів після перерахування грошових коштів, розмір яких наведений у и. З нього договору, передати ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» за актом прийому-передачі. який є невід`ємною частиною цього договору, належним чином засвідчені копії кредитного договору та всіх додатків/додаткових угод до нього, та інших документів, які засвідчують права вимоги, що відступаються.
          Проте, ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не надано суду докази передання йому вказаних документів. Відсутність акту прийому-передачі також свідчить про те, що заявник не здійснив перерахування грошових коштів, визначених у п. З договору відступлення права вимоги на користь первісного кредитора.
          Також, ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не надав суду договір про відступлення права вимоги №22/2017-КБЕ-Ц від 07.11.2017 року,  укладений між ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ» та ТОВ «ФК «ГРУП ФАКТОР», а місцевий господарський суд не дослідив підстави набуття ТОВ «УНІВЕРСАМ ТОПОЛЯ» прав вимоги за кредитним договором №88/10,  їх розмір та момент набуття.
          Також суд не дослідив, на підставі якого нравочипу ТОВ «ФК «ГРУП ФАКТОР» набув, а АТ «ВТБ БАНК» відступив права вимоги за кредитним договором №88/10 та у якому розмірі.
          Аналогічні питання не досліджено судом і щодо договорів про відступлення частини прав вимоги за договором банківського кредиту (кредитна лінія) №85-КЛ/09 від 26.06.2009 року, укладеного 01.08.2017 року між ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» та ТОВ «АГАТ СЕРВІС ПЛЮС» та договором про відступлення частини прав вимоги за договором банківського кредигу (кредитна лінія) №191-KJl/09 від 29.12.2009 року, укладеного між цими ж сторонами  01.08.2017 року.
          Таким чином, питання, які є визначальними при ухваленні рішення суду щодо визнання грошових вимог до боржника, судом не з`ясовані, а ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не доведені. Тому ці вимоги колегія суддів визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають визнанню, а заява ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» не підлягає задоволенню.
          Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Також, згідно ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
          Іншим доводам скаржника, які теж заслуговують на увагу, колегія суддів не надає оцінку в силу наступного:
          Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
          У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України»  no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
          Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України  суд           апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
          Відповідно до ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими:
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
          У даній справі наявні в сукупності визначені ч.ч.1-4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування оскаржуваної ухвали.
          Отже, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити ПП «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» в задоволенні заяви про визнання грошових вимог до боржника. 
          Керуючись ст.ст. 269, 275, 277,  281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу задовольнити.
          Ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.02.2018 року  у справі №908/2609/17 скасувати.
          Відмовити   Приватному підприємству «ЛАЗУРНИЙ БЕРЕГ» у задоволені заяви про визнання  грошових вимог  у розмірі 259 984 777,15 грн., з яких: 163 578 684,19 грн. основного боргу з четвертою чергою задоволення, 96 406 092,96 грн. штрафні санкції, пеня з шостою чергою задоволення та 3 524,00 грн. судового збору  з першою чергою задоволення.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст складено 20.01.2022 року.

          Головуючий суддя                                                            Т.А. Верхогляд   

          Суддя                                                                                   А.Є. Чередко

          Суддя                                                                                   Ю.Б. Парусніков