Номер провадження: 22-ц/813/621/21 
Номер справи місцевого суду: 522/5682/15-ц
Головуючий у першій інстанції ТарасовА.В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09.12.2021 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
при секретарі - Поворозко І.Ю.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
відповідача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», представника відповідача Пучкової Л.А., 
від позивача ОСОБА_1 - не з`явились, 
від позивача ОСОБА_2 - не з`явились,
переглянувши справу №522/5682/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов`язання усунення перешкод у користуванні банківським рахунком за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2016 року у складі судді Тарасова А.В., -
в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувшись 20 березня 2015 року до суду з вищевказаним позовом, вказали, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, пунктів 2.1.6, 2.1.10, 2.8.2 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 було відкрито банківський рахунок НОМЕР_8 (залишок у валюті картки 466330,74 грн.) в ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно пункту 2.1.10.6 Правил порядок здійснення платіжних операцій з використанням картки регулюється чинним законодавством України, нормами міжнародних платіжних систем, Правилами та Тарифами банку. Чинним законодавством України також передбачено безумовне зобов`язання банку приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (власнику рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій (ст.1066 ЦК України). Аналогічне вказане і в пункті 2.8.1.12.1 Правил: банк зобов`язаний здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта за готівковим і безготівковим розрахунками відповідно до чинного законодавства України, Тарифами банку, що діють на момент здійснення операцій, і при цьому здійснювати це своєчасно. 
З невідомих ОСОБА_1 причин посадовими особами АТ КБ «ПриватБанк» було зупинено проведення та виконання платіжних доручень з 13 січня 2015 року, а саме картка в системі Приват24 вказана як заблокована. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу дійсно має право зупинити проведення фінансової операції на строк до двох робочих днів, проте вказані дії можливі і допустимі тільки у випадку наявності мотивованої підозри щодо проведення позивачем легалізації (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом, або у разі, якщо фінансова операція містить ознаки, передбачені статтями 15 і 16 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму» №249-ІУ. Від АТ КБ «ПриватБанк» не надходило жодної мотивованої вимоги або мотивованого обґрунтування чи пояснення блокування грошових коштів на рахунку/картці ОСОБА_1 НОМЕР_9, що підтверджує безпідставність блокування картки/рахунку ОСОБА_1 , звернення до відповідача з вимогою розблокувати картку/рахунок було проігноровано.
Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно та необґрунтовано створюються перешкоди у користуванні грошовими коштами, належними ОСОБА_2 . Так, у відповідності до вимог чинного законодавства України та Правил АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 було відкрито банківський депозитний рахунок «Приват-вклад» НОМЕР_10 (задишок в валюті вкладу 51531,67 грн.) та банківський картковий рахунок НОМЕР_11 (299458,74 грн.) в АТ КБ «ПриватБанк». З невідомих позивачу ОСОБА_2 причин посадовими особами АТ КБ «ПриватБанк» було зупинено проведення та виконання платіжних доручень ОСОБА_2 з 5 лютого 2015 року, здійснення операцій по його рахунках заблоковано, грошові кошти з депозитного вкладу ОСОБА_2 не можливо було отримати з 24 грудня 2014 року. Від АТ КБ «ПриватБанк» не надходило жодної мотивованої вимоги або мотивованого обґрунтування чи пояснення блокування грошових коштів ОСОБА_2 на банківському депозитному рахунку «Приват-вклад» НОМЕР_10 та банківському картковому рахунку НОМЕР_11, що підтверджує безпідставність блокування картки/рахунку ОСОБА_2 . Звернення ОСОБА_2 до відповідача з вимогою розблокувати картку/рахунок рівно як і звернення про розірвання договору депозитного вкладу та виплати нарахованої за відповідним договором суми від 5 лютого 2015 року та перерахування відповідної суми на інший рахунок позивача було проігноровано.
Посилаючись на порушення прав споживачів, чинного законодавства у сфері ринків фінансових послуг, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили:
зобов`язати відповідача АТ КБ «ПриватБанк» усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні банківським рахунком № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом його розблокування та надання вільного доступу до грошових коштів, належних ОСОБА_1 ;
зобов`язати відповідача АТ КБ «ПриватБанк» усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні депозитним банківським рахунком «Приват-вклад» № НОМЕР_4 та банківським картковим рахунком № НОМЕР_5 в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом їхнього розблокування та надання вільного доступу до грошових коштів, належних ОСОБА_2 (т.1 а.с.2-5).
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2015 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.29).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 2 червня 2015 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено, ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2015 року про відкриття провадження в справі залишено без змін (т.1 а.с.67-68).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 березня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 березня 2015 року про відкриття провадження в справі (т.2 а.с.230).
Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» позов не визнав, зазначивши у запереченні, що підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 тим самим уклала договір, який відповідно до статті 634 ЦК України є договором приєднання. Банком було зупинено здійснення операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу) держателем якої є ОСОБА_1 , на підставі аналізу руху коштів (виписка по рахунку надана суду) та висновків, що позивач ОСОБА_1 використовує платіжну картку як засіб доступу до відкритого на її ім`я рахунку з порушенням умов Договору між нею та банком, а саме для отримання грошових коштів та здійснення переказу в рамках функціонування протиправної схеми переведення в готівку грошей. Так, обіг коштів по карті/рахунку НОМЕР_8 за період з 1 вересня 2014 року по 3 березня 2016 року склав 12545224,16 грн. 
Відповідно до статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року №2121-Ш на банки покладено обов`язок щодо проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України. Положення частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14 жовтня 2014 року №1702-УП регламентують, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не передбачено Законом) здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта (представника клієнта); при цьому документи мають бути чинними (дійсними) на момент їх подання та включати всі необхідні ідентифікаційні дані. Орім того, у разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті наданої інформації про клієнта суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний провести поглиблену перевірку клієнта. На виконання вищевказаного обов`язку, положеннями статті 64 Закону України №2121-Ш та частини 7 статті 9 Закону України №1702-УП передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. 
На підставі діючого законодавства АТ КБ «ПриватБанк» було витребувано у ОСОБА_1 документи щодо походження коштів, які надійшли на рахунки ОСОБА_1 , але таких документі не надано.
Відповідно до пункту 1.1.3.2.3 Умов та правил банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень. Відповідно до пункту 1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій. Пунктом 1.1.2.1.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачений обов`язок клієнта не використовувати картрахунки (для карток, емітованих на ім`я клієнта - фізичної особи) для операцій, пов`язаних з підприємницькою діяльністю. Пунктом 7.7. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12 листопада 2003 року, передбачено, що забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» щодо ОСОБА_1 діяв в рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 , то ним не надано доказів існування обмежень по його рахунках, надані до позовної заяви фотокопія та скриншот не є належним доказом існування будь-якого обмеження на картці/рахунку; Internet card НОМЕР_12 активна, обмеження відсутні (т.3 а.с.18-23).
У додаткових поясненнях на заперечення АТ КБ «ПриватБанк» представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказав, що відповідачем визнано блокування рахунку ОСОБА_1 , тому відповідно до положень частини 1 статті 61 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає, при цьому з правовою позицією відповідача щодо правомірності блокування рахунку ОСОБА_1 не погоджується. Як вбачається з заперечень АТ КБ «ПриватБанк» причиною блокування картки ОСОБА_1 стали сумніви на підставі аналізу руху грошових коштів та висновків, що позивач використовувала платіжну картку як засіб доступу до відкритого на її ім`я рахунку для отримання грошових коштів та здійснення їх переказу в рамках функціонування протиправної схеми переведення в готівку грошей. Водночас, стороною відповідача жодним чином не обґрунтовано правомірність такого блокування карткового рахунку. Так представник банку не надав відомостей щодо того чи повідомляв банк правоохоронні органи про шахрайські дії з використанням карткового рахунку ОСОБА_1 , яке рішення було прийнято уповноваженими органами щодо вказаного рахунку та чи знайшов факт шахрайства свої підтвердження. Картку було заблоковано без повідомлення та згоди ОСОБА_1 , доказів «протиправної схеми» суду надано не було, а саме по собі отримання грошових коштів з банківського рахунку у готівковій формі не є протизаконним. Матеріали справи також не містять доказів того, що при блокуванні карткового рахунку банк керувався вимогами статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Обмеження рахунку відбувалося більш ніж два дні, а подані до суду заперечення не містять будь-яких рішень спеціально уповноваженого органу на здійснення фінансового моніторингу про продовження блокування. Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 використовувалися грошові кошти, розміщені на її рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Дії відповідача щодо обмеження права розпоряджатися коштами ОСОБА_1 на її картковому рахунку, а також права користуватися таким рахунком шляхом його блокування є безпідставними та такими, що не відповідають діючому законодавству. Щодо ОСОБА_2 , то в наданих АТ КБ «ПриватБанк» документах міститься підтвердження існування перешкод у користуванні ОСОБА_2 його банківським рахунком. Так, щодо картки ОСОБА_2 за фінансовим та торговим лімітом встановлено обмеження у користуванні грошовими коштами у розмірі 0,00 грн. Посилання у запереченнях на неналежність таких доказів як скрін-шоти не містить будь-якого обґрунтування та суперечить Умовам та правилам надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», якими прямо передбачено, що система Internet Banking Приват24, з якої позивачем і надано суду скрін-шоти, є офіційним каналом зв`язку (обміну інформацією) між банком та клієнтом, призначеною для дистанційного обслуговування клієнтів (п.1.1.1.96 Умов та правил). Блокування відповідачем рахунків позивачів у ПАТ КБ «ПриватБанк» та неправомірність такого блокування, є доведеним належними та допустимими доказами (т.3 а.с.50-52).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2016 року позов задоволено частково; зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні банківським рахунком № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом його розблокування та надання вільного доступу до грошових коштів, належних ОСОБА_1 ; зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні депозитним банківським картковим рахунком № НОМЕР_5 в АТ КБ «ПриватБанк» шляхом їхнього розблокування та надання вільного доступу до грошових коштів, належних ОСОБА_2 ; в решті вимог відмовлено, стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. (т.3 а.с.86-91). 
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові, в решті рішення суду, яким відмовлено у частині вимог, залишити без змін (т.3 а.с.99-105).
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2016 року залишено без змін (т.3 а.с.157-161).
Постановою Верховного суду від 20 березня 2019 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково; ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.3 а.с.215-219).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (т.4 а.с.3).
       В ході нового апеляційного розгляду АТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу підтримано. 
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Згідно з частиною 1 статті 48 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється здійснювати ризикову діяльність, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку. Користувачі мають право використовувати спеціальні платіжні засоби для здійснення платіжних операцій відповідно до режимів рахунків та умов договору з емітентом. За період з 1 вересня 2014 року по 3 березня 2016 року по рахунку клієнта ОСОБА_1 здійснений обіг коштів на суму 12545224,16 грн., при цьому ОСОБА_1 не надано інформацію щодо свого фінансового стану та змісту своєї діяльності, яка передбачає обороти на суму більше 1000000 грн., а тому встановлено обмеження по видатковим операціям клієнта, котре дозволяє призупинити проведення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу. Оскільки картковий рахунок відкрито на ім`я фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, а рух коштів за рахунком дозволяє дійти висновку про нецільове використання грошових коштів та безпосередньо рахунку, таким чином у відповідача були правові підстави для тимчасового зупинення дії платіжної карти. Банківські рахунки не є об`єктами права власності і ними не можна володіти, користуватись або розпоряджатись, а є засобами обліку розміщених або внесених грошових коштів. Судом не визначена правова природа грошових коштів, які надійшли на рахунок, а позивачем не доведено правове походження грошових коштів, які поступили на рахунок, чи що грошові кошти отримані не від підприємницької діяльності. Діюче законодавство дозволяє банкам зупинити дію рахунку та обмежувати право клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на рахунку у передбачених законом випадках та у випадках, передбачених умовами укладеної між сторонами угоди. Щодо ОСОБА_2 то за поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб-резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності (п.7.8 Інструкції). ОСОБА_2 не надано доказів існування обмежень по його рахунках чи блокування та зупинення операцій за картрахунком, оскільки з виписки вбачається, що Internet card НОМЕР_11 активна, обмеження відсутні. Вирішуючи спір, суд не дотримався встановленого статтею 212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності та протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
У запереченні на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовано тими ж доводами, що й позов та пояснення на заперечення відповідача на позов (т.3 а.с.127-129, т.4 а.с.31-35).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) станом на 26 січня 2016 року мала в приватному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», зокрема, картку/рахунок НОМЕР_8, залишок коштів на якому значився 466330,75 грн. (рахунок відкрито 30 серпня 2013 року) (т.2 а.с.2, 216).
За період з 1 вересня 2014 року по 3 березня 2016 року на карку/рахунок НОМЕР_8 надійшло грошових коштів в загальній сумі 12545224,16 грн., витрати грошових коштів склали в загальній сумі 12078893,42 грн. (т.2 а.с.3-32).
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) станом на 26 січня 2016 року мав в приватному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк», зокрема, картку/рахунок НОМЕР_11 (рахунок відкрито12 січня 2014 року) (т.2 а.с.33-34, 217).
За період з 30 листопада 2014 року по 3 березня 2016 року на картку/рахунок НОМЕР_11 надійшло грошових коштів в загальній сумі 13537659,92 грн., витрати грошових коштів склали в загальній сумі 13258256,62 грн. (т.2 а.с.35-215).
ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) уклав з приватним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» Договір SAMDNWFD0070211080600 від 5 серпня 2014 року, який розірвав за власною заявою від 5 лютого 2015 року (депозит станом на 5 лютого 2015 року в сумі 51522,51 грн. до закінчення строку; кошти переведено на рахунок НОМЕР_11) (т.1 а.с.24, 25). 
Згідно частини 1 статті 48 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється здійснювати ризикову діяльність, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.
Статтею 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на банки покладено обов`язок щодо проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України. Згідно положень даної норми матеріального права банк здійснює ідентифікацію та верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті.
На виконання вищевказаного обов`язку суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта забов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. 
Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитись від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.
АТ КБ «ПриватБанк» було призупинено здійснення операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої була ОСОБА_1 , на підставі аналізу руху грошових коштів по рахунку та висновків про використання платіжної картки як засобу доступу до відкритого на її ім`я рахунку з порушенням умов договору (для отримання грошових коштів та здійснення переказу грошових коштів в рамках функціонування протиправної схеми переведення в готівку грошей). 
ОСОБА_1 не надано АТ КБ «ПриватБанк» документи щодо походження коштів, які надійшли на її рахунки.
АТ КБ «ПриватБанк» діяв у відповідності до положень Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень (п.1.1.3.2.3); Банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунками клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій (п.1.1.3.2.14); обов`язок клієнта не використовувати картрахунки (для карток, емітованих на ім`я клієнта - фізичної особи) для операцій, пов`язаних з підприємницькою діяльністю. 
Згідно пункту 12 Розділу УІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року №705, емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів.
Оформлюючи картковий рахунок, ОСОБА_1 приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг, якими, зокрема, передбачено право банку відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій.
Дане право банку не вимагає попереднього звернення до правоохоронних органів.
Докази обмеження рахунку ОСОБА_2 в справі відсутні.
За поясненнями представника АТ КБ «ПриватБанк» суду апеляційної інстанції кошти, що знаходились на рахунках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вже давно з відома та згоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переказані на рахунки даних осіб в іншому банку. 
Оскаржувані дії АТ КБ «ПриватБанк» відповідали закону, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
В порядку статті 141 ЦПК України витрати АТ КБ «ПриватБанк» на сплату за подання апеляційної скарги судового збору підлягають покладенню на позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 267,96 грн. з кожного. 
Справа в провадженні суду апеляційної інстанції після перегляду в касаційній інстанції з квітня 2019 року; призначалась в судові засідання на 10 жовтня 2019 року, 6 лютого 2020 року, 28 травня 2020 року, 5 листопада 2020 року, 11 березня 2021 року, 5 серпня 2021 року, 11 листопада 2021 року, 9 грудня 2021 року; учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судову повістку на 9 грудня 2021 року отримала 2 листопада 2021 року ОСОБА_1 , отримав 7 грудня 2021 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 ; 9 грудня 2021 року представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без участі позивачів. Отже, за таких обставин, зважаючи на те, що даний апеляційний перегляд справи є переглядом після скасування судового рішення касаційною інстанцією, суд закінчує розгляд справи за відсутності позивачів, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2016 року - скасувати. 
В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зобов`язання усунення перешкод у користуванні банківським рахунком - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 267 грн. 96 коп. з кожного. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 31 січня 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков 

Є.С.Сєвєрова