УХВАЛА

27 січня 2022 року 
м. Київ

cправа №  905/1732/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 
Колос І.Б.,
розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Ашинский металлургический завод" 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 
у справі №  905/1732/20
за позовом приватного акціонерного товариства "Новокраматорський машинобудівний завод"
до публічного акціонерного товариства "Ашинский металлургический завод"
про зобов`язання прийняти обладнання,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Ашинский металлургический завод" (далі - ПАТ  "Ашинский металлургический завод") 11.01.2022 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі №  905/1732/20, рішення господарського суду Донецької області від 11.08.2021 залишити в силі. У касаційній скарзі ПАТ  "Ашинский металлургический завод" просить поновити строк на касаційне оскарження у справі № 905/1732/20.
Приватне акціонерне товариство "Новокраматорський машинобудівний завод" (далі - ПАТ "Новокраматорський машинобудівний завод") звернулося до Верховного Суду із запереченням проти відкриття касаційного провадження, у якому просить Суд не приймати до розгляду та повернути касаційну скаргу ПАТ  "Ашинский металлургический завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі №  905/1732/20 на підставі пункту 4 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки в ній не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення у касаційному порядку. 
Перевіривши матеріали цієї скарги та заперечення проти відкриття касаційного провадження,  Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2)  якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287  цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287  цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, практику застосування якої необхідно сформувати, правовідносини, до яких ця норма повинна застосовуватись і який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає його неправильність.
Так, приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
У поданій касаційній скарзі скаржник не погоджується з постановою апеляційного господарського суду, цитує зміст норм Цивільного кодексу Російської Федерації, викладає обставини справи та висновки судів попередніх інстанцій щодо суті позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, а саме приписів статей 12, 307, 309, 310, 314 Цивільного кодексу Російської Федерації, стосовно яких, за твердженням скаржника, відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.  
Водночас відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про міжнародне приватне право" при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі.
Таким чином, з огляду на те, що у даному випадку йдеться про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права іноземної держави у подібних правовідносинах, скаржник повинен чітко вказати, норми права, практику застосування яких необхідно сформувати згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній державі в розрізі правовідносин до яких ці норми повинні застосовуватись і який висновок зробив суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові з цього питання та обґрунтувати у чому полягає його неправильність.
Крім того, касаційна скарга містить посилання на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, однак скаржником не вказано підстави касаційного оскарження судового рішення, у цій частині, визначені відповідно до приписів частини другої статті 287 ГПК України.
При цьому слід зазначити, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1,  4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі має обов`язково наводитись обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України, як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Оскаржуючи у касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення. При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження судом зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України. 
Ураховуючи зміни до Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
З урахуванням зазначеного, для усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, а саме обґрунтувати неправильне застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) абзацу 1 частини  другої статті 287 ГПК України як на підставу касаційного оскарження судового рішення. 
Суд також вважає за необхідне звернути увагу ПАТ  "Ашинский металлургический завод" на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
Суд зазначає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження буде розглянуто після усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1.  Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Ашинский металлургический завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі №  905/1732/20 залишити без руху.
2.  Надати публічному акціонерному товариству "Ашинский металлургический завод" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул.  О. Копиленка,  6.
3.  Роз`яснити публічному акціонерному товариству "Ашинский металлургический завод", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                     І.  Колос