УХВАЛА

08 лютого 2022 року 
м. Київ
справа №360/2226/21
адміністративне провадження №К/990/2787/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу Рубіжанської міської ради Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжтепло» до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубіжтепло» звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Рубіжанської міської ради Луганської області, в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанської міської ради Луганської області № 6/209 від 27.01.2021 «Про надання в оренду земельної ділянки ТОВ «Рубіжтепло»; 
- зобов`язати Рубіжанську міську раду Луганської області повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву  Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжтепло" від 16.10.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду, терміном на 49 (сорок дев`ять) років, земельну ділянку загальною площею 0,0100 га, кадастровий номер 4412500000:02:005:0102, яка розташована за адресою: м. Рубіжне, вулиця Будівельників, р-н б. №28 та буде використовуватися для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури (виробництва та розподілення газу, постачання пари та гарячої води, збирання, очищення та розподілення води).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.07.2021, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021, адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 27.01.2021 № 6/209 «Про надання в оренду земельної ділянки ТОВ «Рубіжтепло».
Зобов`язано Рубіжанську міську раду Луганської області повторно розглянути на найближчому пленарному засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжтепло» від 16.10.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду, терміном на 49 (сорок дев`ять) років, земельну ділянку загальною площею 0,0100 га, кадастровий номер 4412500000:02:005:0102, яка розташована за адресою: м. Рубіжне, вулиця Будівельників, район будинку №28.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжтепло» за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанської міської ради Луганської області судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).
У задоволенні решти позовних вимог.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, Рубіжанська міська рада Луганської області, із посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.07.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.
За правилами частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України    встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою    статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у касаційній скарзі скаржник вказує, що вона подається на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
Верховний Суд наголошує на тому, що   у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3   частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен чітко вказати норму права   щодо питання застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду та яку, на думку скаржника, судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Всупереч вищенаведеного, скаржником не визначено конкретних правовідносин у справі та не конкретизовано та не обґрунтовано правильного застосування даної норми права, яка стосується цих правовідносин та була застосована судами першої та (або) апеляційної інстанцій неправильно та потребує висновку Верховного Суду.
Відповідно до зазначеного пункту підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами попередніх інстанцій; висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Крім того, вказана скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування мало ставитися перед судами попередніх інстанцій в межах правових підстав позову, але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях або надали, як на думку скаржника, неправильно.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на відповіді норми (норму) права стосовно якої відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування цієї норми права у подібних правовідносинах. Скаржник повинен навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Натомість, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що наведене скаржником обґрунтування не узгоджується із визначеною скаржником підставою касаційного оскарження судових рішень - пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
У поданій касаційній скарзі скаржником не зазначено, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що належне викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень по суті виявлених порушень без належного обґрунтування наявності підстав для відкриття касаційного провадження може в подальшому унеможливити розгляд вимог касаційної скарги про скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає недостатнім приведене скаржником обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень для його відкриття на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.
Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенню пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки в ній не зазначено та не визначено належне обґрунтування підстав касаційного оскарження, зокрема, в частині обґрунтування частини 4 статті 328 КАС України.
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Рубіжанської міської ради Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжтепло» до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху. 
Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме шляхом уточнення підстави звернення до суду касаційної інстанції з відповідним обґрунтуванням, з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.
Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду