Ухвала
 
15 лютого 2022 року 
м. Київ
 
справа № 214/7462/20
провадження № 61-21130ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щербачова Андрія Петровича на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь: 104 963,78 грн - на відшкодування майнової шкоди; 10 000 грн - на відшкодування моральної шкоди, а також - 2 500 грн витрат, пов`язаних з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження.
 
Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Щербачова А. П. залишено без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року - без змін.
 
21 грудня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Щербачов А. П. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким  задовольнити позов.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2022 року справу призначено судді-доповідачеві Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Ігнатенко В. М.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 2 349,28 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які представником ОСОБА_1 - адвокатом Щербачовим А. П. здані на пошту 27 січня 2022 року. Вимоги ухвали заявником виконано.
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2022 року справу призначено судді-доповідачеві Стрільчуку В. А., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Фаловська І. М. Проведення повторного автоматичного визначення судді відбулося у зв`язку з відпусткою судді Карпенко С. О.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270 грн.
 
Ціна позову  в цій справі становить 117 463,78 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн). 
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Щербачов А. П. вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21 серпня 2019 року у справі № 308/3620/15-ц.
 
Крім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Щербачов А. П. зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так як є необхідність сформувати єдиний правовий висновок щодо відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок загорання автомобіля. Також ця справа становить значний суспільний інтерес і містить виключну правову проблему щодо неналежного виконання замовлених послуг. 
 
Аргументи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції, тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані в ній судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.
 
Разом з тим заявником не доведено існування підстав, передбачених підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки незгода з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільний інтерес, тому що це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Щербачова Андрія Петровича на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року.
 
Витребувати із Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 214/7462/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Промсервіс-ЮГ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 березня 2022 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	І. М. Фаловська