Ухвала
 
10 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 607/2144/19
провадження № 61-20224ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 червня                     2021 рокув справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про визнання контракту безстроковим трудовим договором, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,
ВСТАНОВИВ:
17 серпня 2021 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2021 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
Заявник отримала в порядку статті 272 ЦПК України зазначену ухвалу 05 листопада 2021 року, що підтверджено поштовим відправленням № 0306307581584.
10 грудня 2021 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подала повторно до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2021 року підстави для поновлення строку визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк, продовжений ухвалою цього ж суду від 11 січня 2022 року (десять днів з моменту отримання ухвали) для усунення недоліків. Запропоновано особі, яка подала касаційну скаргу, надати докази на підтвердження наведених підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ухваленого в цій справі судового рішення та документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
05 січня 2022 року та 26 січня 2022 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 на усунення недоліків касаційної скарги надіслала квитанцію про сплату судового збору у розмірі 454,00 грн та заяви ОСОБА_1 до суду першої інстанції, довідку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.
Аналіз зазначених документів вказує на те, що ОСОБА_1 в порядку статті 272 ЦПК України оскаржуване судове рішення не надсилалось, заявник отримала це рішення лише за зверненням до суду 21 липня 2021 року.
Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що особа, яка подала касаційну скаргу, отримала копію оскарженої постанови апеляційного суду 21 липня 2021 року та подала касаційну скаргу протягом тридцяти днів з моменту вручення оскарженого судового рішення, проте належним чином не обґрунтувала наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з чим Верховний Суд повернув касаційну скаргу, вдруге подала касаційну скаргу, належним чином обґрунтувала обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги. Тому враховуючи ту обставину, що касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання оскарженого судового рішення, обставини пропуску строку обґрунтовано належним чином, наведені підстави належить визнати поважними, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову                                 у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана в строк передбачений у частині першій статті 390 ЦПК України та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права).
Керуючись статтями 260, 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про визнання контракту безстроковим трудовим договором, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.
Витребувати із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/2144/19.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар