ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1312/22 Справа № 211/5630/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року                                                                         м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Свистунової О.В.        
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.
за участю секретаря – Гулієва М.І.о.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро 
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року 
по справі за позовом Виконкому Довгинцівської районної в місті ради, в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей на молоді про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, –

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року Виконком Довгинцівської районної в місті ради, в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей на молоді про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
       Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
       Відомості про батька малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесено відповідно до частині першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідачка, відповідно до рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 01.04.2009 року позбавлена батьківських прав відносно дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
       07.05.2020 за результатами перевірки у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.184 КУпАП (серії АПР 18 №758389.
       29.05.2020 року був складений другий протокол у відношенні ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.184 КУпАП (серії АПР 18№667685), який направлений до Довгинцівського районного суду у порядку ст.221 КУпАП.
       Відповідно до Постанови Довгинцівського районного суду від 14.05.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
       Відповідно до Постанови Довгинцівського районного суду від 03.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
       Згідно актів обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , від 18.05.2020, 29.05.2020, 05.06.2020 та 23.06.2020 комісією служби у справах дітей, з`ясовано, що стан квартири не відповідає санітарно-гігієнічним умовам для проживання дітей. Діти не забезпечені їжею відповідно до віку. Неодноразово ОСОБА_1 надавались рекомендації щодо покращення умов проживання дітей, але в порівнянні з попередніми відвідуваннями змін не відбулося.
       За інформацією Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з`ясовано, що з 01.03.2017 родина ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом з причин низького виховного потенціалу матері, складним матеріальним становищем та конфліктними стосунками з родичами. 
       Службою у справах дітей неодноразово проводилась профілактична робота щодо належного виконання батьківських обов`язків, але позитивних змін наразі не відбулося.
       23.07.2020 року було здійснено комісійний виїзд у складі завідувача відділу з правових питань, завідувача відділу реєстрації місця проживання громадян, головного спеціаліста служби у справах дітей, фахівця із соціальної роботи, з метою обстеження умов проживання родини ОСОБА_5 . На момент обстеження комісія з`ясувала, що стан квартири не відповідає санітарно-гігієнічним умовам для проживання дітей. 
       Цього ж дня комісією було вирішено надати допомогу в облаштуванні житла та генеральному прибиранні. Допомогу погодилась надати адміністрація «Дошкільного навчального закладу(ясла-садок) №122 комбінованого типу». 
       26.08.2020 року до служби у справах дітей від адміністрації КЗ «Дошкільногс навчального закладу(ясла-садок) № 122 комбінованого типу» надійшли повідомлення про виявлення вихователем у малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вихованки групи № 8, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , тілесних ушкодження на спині (синці, які мають жовтуватий відтінок).
       27.08.2020 року ОСОБА_1 була викликана до служби у справах дітей для надання пояснення. В пояснені вона зазначила, що дитина залізла під ліжечко, щоб дістати іграшку і зламала її. ОСОБА_6 вдарила її рукою по спині, але синців їй не ставила. Малолітня ОСОБА_7 , у присутності начальника та спеціалістів служби, сказала, що її по спині рукою вдарила мама. 
       Позивач зазначав, що третій рік проводиться робота з родиною ОСОБА_1 , але позитивних змін відбувалося небагато. Крім того, позивач висловив побоювання щодо повторного травмування дитини, що може загрожувати її життю та здоров`ю, а тому просили задовольнити їх позовні вимоги та постановити рішення про відібрання у ОСОБА_1 її малолітнії дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення батьківських прав та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання її малолітніх дітей з усіх видів її доходів щомісяця, у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на користь опікуна або державного закладу в якому будуть перебувати діт.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року  задоволено позов.
Відібрано у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її малолітнії дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення батьківських прав.
       Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з усіх видів її доходів щомісяця, у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на користь опікуна або державного закладу в якому будуть перебувати діти, починати стягнення аліментів з моменту відібрання дітей до їх повноліття.
       Зобов`язано Довгинцівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відібрати малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , від ОСОБА_1 та передати дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування дітей до сімейних форм виховання або державного закладу.
       Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
       Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.
       В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

       Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
       Відомості про батька малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесено відповідно до частині першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідачка, відповідно до рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 01.04.2009 року позбавлена батьківських прав відносно дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
       24.04.2020 до служби у справах дітей надійшло повідомлення за телефоном довіри про травмування дитини ОСОБА_2 . Службою у справах дітей було здійснено комісійний виїзд для перевірки даного повідомлення. На момент приїзду комісії ОСОБА_1 разом дітьми не було вдома, оскільки на той момент вона перебувала КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8». Згідно довідки, наданої адміністрацією КП «Криворізька міська лікарня № 8», від 02.06.2020 та 25.06.2020 року підверджується факт перебування на стаціонарному лікуванні дитячому травматологічному відділені ОСОБА_2 з 19.04.2020 п 30.04.2020. Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м/тканин, підшкірна гематома чола. Параорбітальні гематоми.
       29.05.2020 до служби у справах дітей знов надійшло повідомлення за телефоном довіри про травмування дитини ОСОБА_2 . Було здійснено комісійний виїзд для перевірки даного повідомлення. На момент приїзду комісії ОСОБА_1 була вдома. У своєму поясненні від 29.05.2020 року відповідачка зазначила, що малолітня ОСОБА_7 розбила тарілок і порізалась. Сусідка допомогла викликати швидку допомогу і ОСОБА_1 разом з донькою 23.05.2020 поїхали у лікарню. Дитині надал допомогу, зашили рану і відпустили разом з матір`ю додому.
       22.06.2020 до служби у справах дітей надійшло повідомлення за телефоном довіри про травмування дитини ОСОБА_2 . Для перевірки даного повідомлення службою у справах дітей було здійснено комісійний виїзд. На момент перевірки ОСОБА_1 була вдома з сином ОСОБА_8 . Старша донька ОСОБА_7 перебувала у КЗ «Дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) №122 комбінованого типу», в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей, фахівця із соціальне роботи Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей і молоді, вихователя групи №8, в.о.завідувача КЗ «Дошкільного навчальної закладу (ясла-садок) № 122 комбінованого типу» та медичної сестри було здійснено огляд ОСОБА_2 , тілесних ушкоджень не виявлено. Факт повідомлення про травмування дитини не підтвердився.
       Відповідно до інформації Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління національної поліції України в Дніпропетровській області від 01.06.2020 та 26.06.2020 встановлено, що 19.04.2020 року на лінію «102» з КНП «Криворізька міська дитяча лікарня № 8» ДОР надійшло повідомлення про те, що було надано медичну допомогу малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м/тканин. В ході перевірки інформації щодо способу життя ОСОБА_1 з`ясовано, що родина проживає в одній кімнаті, квартира потребує ремонту. Мати виховує та доглядає дітей сама, матеріальне становище скрутне. Інформації про зловживання алкогольними напоями чи наркотичними речовинами матір`ю не отримано. 07.05.2020 за результатами перевірки у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.184 КУпАП (серії АПР 18 №758389.
       29.05.2020 року був складений другий протокол у відношенні ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.184 КУпАП (серії АПР 18№667685), який направлений до Довгинцівського районного суду у порядку ст.221 КУпАП.
       Відповідно до Постанови Довгинцівського районного суду від 14.05.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
       Відповідно до Постанови Довгинцівського районного суду від 03.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
       Згідно актів обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , від 18.05.2020, 29.05.2020, 05.06.2020 та 23.06.2020 комісією служби у справах дітей, з`ясовано, що стан квартири не відповідає санітарно-гігієнічним умовам для проживання дітей. Житло, в якому проживає ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми, складається з трьох кімнат. Дві з них взагалі непридатні для проживання. В кімнаті, де проживає мати з дітьми є дитяче ліжко, ліжко для матері та старшої дитини, невелика шафа для одягу. Ця кімната теж потребує ремонту. Наразі є електропостачання, водопостачання, централізоване опалення відсутнє по всій квартирі. Окремо кухні для приготування їжі не має, готують їжу в тій же кімнаті, де проживають, на електроплиті, холодильник відсутній. Діти не забезпечені їжею відповідно до віку. Неодноразово ОСОБА_1 надавались рекомендації щодо покращення умов проживання дітей, але в порівнянні з попередніми відвідуваннями змін не відбулося.
       За інформацією Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з`ясовано, що з 01.03.2017 родина ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом з причин низького виховного потенціалу матері, складним матеріальним становищем та конфліктними стосунками з родичами. Відповідачка разом з донькою ОСОБА_9 була влаштована на тимчасове проживання до Центру жінок, які постраждали від насильства в сімї «З надією у майбутнє» з метою отримання безпечного місця проживання. В ході здійснення соціальної роботи з громадянкою ОСОБА_1 було вирішено такі питання: надано допомогу у реєстрації малолітньої ОСОБА_2 ; оформлено державні соціальні виплати при народженні дитини, виплаї як одинокій матері та виплати по малозабезпеченості; неодноразове супроводження жінки до медичних установ з мето: обстеження та подальшого лікування новонародженої дитини; надано гуманітарну допомогу у вигляді продуктів харчування, дитячої одягу, засобів гігієни, лікарських засобів; надано інформаційно-консультативну допомогу щодо можливос тимчасової оренди житла; здійснено супровід до юриста з метою вирішення питання зняття реєстраційного обліку брата та сестри громадянки ОСОБА_5 , здійснено співпрацю з магазином будівельних матеріалів « ІНФОРМАЦІЯ_5 » шді надання гуманітарної допомоги у вигляді сантехніки; надано допомогу у заключені договору реструктуризації заборгованос за спожиту електроенергію. Було сплачено заборгованість у сумі 3 тисю гривень.
       Протягом 2019 року за сприянням Криворізького міського центра соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразово надавалась допомога у вигляді продуктових наборів, дитячих речей, засобів гігієни від благодійна організацій « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та «Добра воля». 16.06.2020 сім`ю ОСОБА_1 було взято під соціальний супровід.
       Згідно з інформацією управління праці та соціального захисту населені виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 13.05.2020 ОСОБА_1 , перебуває на обліку в управлінні та отримує державні соціаль допомоги на дітей, а саме: допомогу при народженні дитини на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; допомогу на дітей одиноким матерям на двох дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01.02.2020 по 31.07.2020. Пільгами ОСОБА_1 не користується.
       За інформацією КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5" від 02.06.2020 з`ясовано, що ОСОБА_1 уклала декларації на медичне обслуговування із сімейним лікарем амбулаторії № 8. Діти спостерігаються у відповідності до протоколів, затверджених МОЗ Україн Рекомендації лікаря відповідачка виконує, діти щеплені у відповідності до календаря.
       Згідно з побутовою характеристикою, складеною головним інженером КП «Послуга» від 23.06.2020 стало відомо, що відповідачка зі сторони сусідки характеризується як безвідповідальний мешканець, надходили скарги в сусідів по будинку через порушення правил користування каналізаційно системою, самовільного підключення до електромережі поза лічильникої, надходили скарги і з приводу неналежного виховання та утримання дітей.
       Відповідно до характеристики дошкільного закладу освіти КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №122 комбінованого типу» від 05.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_7 відвідує дитячий садок з 01.03.2019 відвідування систематичне, пропуски здебільшого з причини хвороби, з садочка дитину приводить і забирає мати. Дівчинка має охайний вигляд, одягнена по сезону. Умови проживання родини не відповідають санітарно- гігієнічним нормам. ОСОБА_1 не відвідує батьківські збори, рекомендації щодо розвитку дитини та належного догляду за нею, які надаються вихователями та адміністрацією, виконує не завжди та не у повному обсязі.
       Службою у справах дітей неодноразово проводилась профілактична робота щодо належного виконання батьківських обов`язків.
       22.07.2020 року на комісії з питань захисту прав дитини виконкому Довгинцівської районної в місті ради було винесено на розгляд питання щодо доцільності підготовки та подання до Довгинціського районного суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей. Розглянувши матеріали, було вирішено надати місяць на усунення недоліків.
       23.07.2020 року було здійснено комісійний виїзд у складі завідувача відділу з правових питань, завідувача відділу реєстрації місця проживання громадян, головного спеціаліста служби у справах дітей, фахівця із соціальної роботи, з метою обстеження умов проживання родини ОСОБА_5 . На момент обстеження комісія з`ясувала, що стан квартири не відповідає санітарно-гігієнічним умовам для проживання дітей. Житло, в якому проживає ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми, складається з трьох кімнат. Дві з них взагалі непридатні для проживання. В кімнаті, де проживає мати з дітьми є дитяче ліжко, ліжко для матері та старшої дитини, невелика шафа для одягу. Ця кімната теж потребує ремонту. Наразі є електропостачання, водопостачання, централіоване опалення відсутнє по всій квартирі. Окремо кухні для приготування їжі не має, готують їжу в тій же кімнаті, де проживають, на електроплиті, холодильник відсутній.
       Цього ж дня комісією було вирішено надати допомогу в облаштуванні житла та генеральному прибиранні. Допомогу погодилась надати адміністрація «Дошкільного навчального закладу(ясла-садок) №122 комбінованого типу». Для облаштування кімнат надали дитяче ліжко для ОСОБА_2 , стіл та стілець дитячий для малювання, полички для зберігання іграшок. Зробили генеральне прибирання. Розділили кімнати, окрема для ОСОБА_9 і окремо для ОСОБА_10 з ОСОБА_11 . Місце для приготування їжі відокремили. На кухні встановили розетку, щоб була можливість увімкнути електрочайник та електроплитку.
       На сьогодні в помешканні наявне водопостачання на кухні (є лічильник на воду), електропостачання (станом на 11.08.2020 у помешканні був встановлений лічильник). Відсутнє газопостачання. Не вирішеним залишилось питання опалення. На запит служби у справах дітей головний інженер КП «Послуга» повідомила, що згідно проектного рішення, житлові квартири в будинку АДРЕСА_2 обладнані індивідуальними газовими котлами та від них мають індивідуальну розводку теплопостачання. Влаштування автономного газового опалення виконується за кошти співвласника житлового будинку при походженні з газопостачальною організацією. Відповідно допомогу у встановленні опалення КП «Послуга» не має можливості. Крім того, за послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСОБА_1 заборгувала підприємству 15 872 грн.
       26.08.2020 року до служби у справах дітей від адміністрації КЗ «Дошкільногс навчального закладу(ясла-садок) № 122 комбінованого типу» надійшли повідомлення про виявлення вихователем у малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вихованки групи № 8, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , тілесних ушкодження на спині (синці, які мають жовтуватий відтінок).
       27.08.2020 року ОСОБА_1 була викликана до служби у справах дітей для надання поясненнь. У своїх поясненнях відповідач зазначила, що дитина залізла під ліжечко, щоб дістати іграшку і зламала її. ОСОБА_6 вдарила її рукою по спині, але синців їй не ставила. Малолітня ОСОБА_7 , у присутності начальника та спеціалістів служби, зазначила, що її по спині рукою вдарила мама. 
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що мати належним чином не виконує батьківських обов`язків щодо належного виховання та розвиту дітей, умови проживання дітей не задовільні, продукти харчування відсутні, у квартирі антисанітарія та бруд, всюди безлад, та немає умов для проживання дітей. Такі умови проживання є небезпечними для їх здоров`я і морального виховання.
       Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
       Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
       Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
       За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада  1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
       Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
       Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
       У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначається, що «хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини».
       Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
    Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою–четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно з пунктами 2–5 частини першої статті 164 СК України (у редакції станом на дату прийняття оскаржуваної постанови) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
       За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
       Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
       Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
       Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням («Савіни проти України», № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).
       Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.
       Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
       Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Конституція України забороняє втручання в особисте і сімейне життя фізичних осіб, крім випадків, передбачених нею (статті 32), та проголошує, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51).
       Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
       Положеннями частини четвертої статті 231 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язано уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників.
       Колегія суддів критично оцінює висновок Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 28.09.2020 року про доцільність відібрання у ОСОБА_1 малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, оскільки вказаний висновок не містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на дітей.
       Крім того, висновок Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 28.09.2020 року має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (частина 6 статті 19 СК України). 
       Відповідачем було надано суду апеляційної інстанції копію характеристики ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка підписана директором, вчителем-дефектологом та вихователем КЗ “ДНЗ (ясла-садок) № 147 КТС” КМР від 25.11.2021, згідно якої ОСОБА_7 відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №147 компенсуючого типу (спеціальний)» Криворізької міської ради для дітей з порушеннями зору з 11.09.2020 року.                
       Дитина виховується в неповній сім`ї: мати - ОСОБА_1 , молодший брат - ОСОБА_11 , 2 роки. Батько записаний відповідно до ст.135 СКУ України. Мати достатньо приділяє уваги до виховання та розвитку дитини, піклується про її здоров`я, консультується з педагогами та медиками закладу, виконує їх рекомендації.
       Дівчинку до дитячого садка приводить і забирає завжди мати з молодшим братиком. У зв`язку з тим, що маленькі діти часто хворіють ОСОБА_9 відвідує дитячий садок не регулярно. Мати у спілкуванні з донькою завжди спокійна, лагідна, стримано регулює її поведінку, не підвищує голосу.
       Фізичний розвиток дівчинки відповідає віку і гармонійний. Навички самообслуговування сформовані, ОСОБА_12 самостійно одягається і взувається, миє руки, дотримується правил поведінки за столом.
       Дівчинка швидко адаптувалася в соціальних умовах. Психологічний стан спокійний, засинає швидко, сон міцний. В садочок ходить з задоволенням, не усамітнюється, грається разом з дітьми. Любить заняття з фізкультури та музики. Охоче приймає участь у святкових заходах, мати заздалегідь дбає про підготовку дитини до свята.
       До навчальної та ігрової діяльності виявляє зацікавленість, надає перевагу предметно-практичним іграм (мозаїка, різного виду конструктор тощо), але потребує супроводу з боку дорослого. Дівчинка не достатньо усвідомлює інструкцію, виконує завдання з допомогою, після наведеного зразка. Програму даної вікової трупи засвоює на низькому рівні. Активний словник збіднений, на побутовому рівні.
       Дівчинка завжди охайна, привітна, доброзичлива, не конфліктна. Адекватно реагує на зауваження, полюбляє заохочення і похвалу.
       Також, відповідачем було надано побутову характеристику на ОСОБА_1 , яка мешкає по АДРЕСА_1 ., яка підписана майстром та головним інженером КП “Послуга” 26.11.2021 року, згідно якої за час мешкання за зазначеною адресою, зі слів сусідів, скарг, звернень претензій та нарікань в письмовій та усній формах не надходило.
       В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, встановлено, що відповідачка змінила спосіб свого життя, характеризується позитивно, піклується про своїх дітей, тобто усунула причини, які були підставами для відібрання в неї дітей. Вказані обставини свідчать, що відповідач, усвідомила значення своїх дій, намагається створити належні умови для проживання та навчання для своїх дітей разом з нею. 
       Доводи позивача, що донька відповідачки засвоює програму дитячого садку на низькому рівні не відноситься до розгляду даної справи, оскільки не є підставою для відібрання малолітньої дитини у розумінні чинного законодавства.
Станом на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представником позивача не надано доказів продовження відповідачкою неналежного піклування про малолітніх дітей, що створює загрозу для їх життя і здоров`я, ухилення від виконання нею своїх батьківських обов`язків із виховання дітей, з підтвердженням належними доказами та конкретними обставинами. 
Та представником позивача не спростовані в ході розгляду справи надані відповідачкою докази щодо її позитивних змін у відношенні до власних дітей, своєї поведінки та способу життя.
       Крім того, колегія суддів звертає увагу позивача, що саме їх обов”язком є продовження здійснення соціального нагляду за даної родиною.
       Колегія суддів вважає, що винної поведінки відповідача, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками у справі не встановлено. Окрім того, матеріали справи не містять належних доказів того, що діти опинилися в небезпечних для її життя та здоров`я умовах. Висновків працівників медичного закладу про незадовільний стан здоров`я дітей позивачем не надано. У справі не встановлено, що поведінка відповідача, негативно вплинула на фізичний чи психологічний розвиток дітей. 
       Так, у справі «Хабровські проти України» (заява № 1680/10, рішення від 17 січня 2013 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що позитивний обов`язок держави за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на повагу до приватного і сімейного життя) включає в себе право батьків на доступ до засобів, що дають їм можливість возз`єднатися з їхніми дітьми, та обов`язок національних органів вживати таких засобів (п.105).  
       Колегія суддів виходить з того, що в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження заперечення відповідача проти позову, які доведені вчиненням нею дій направлених на позитивні зміни у її ставленні до виконання своїх обов`язків, як матері, що також може свідчити про її інтерес до дітей.
Вирішуючи даний спір, колегія виходить саме з інтересів дітей та ставлення у даній ситуації самої матері до вирішення цієї проблеми. Колегія враховує, що саме у якнайкращих інтересах дітей буде збереження їх зв`язків із сім`єю, і дана сім`я не виявлена, як особливо непридатною або явно неблагополучною, крім того, у якнайкращих інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. 
       Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав слід відмовити.
       Що стосується стягнення аліментів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
       Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
       Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову в частині відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, то колегія суддів вважає за потрібне відмовити і у частині стягнення аліментів.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

       Отже, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду з ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
       Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2021 року – скасувати та ухвалити нове.
       У задоволенні позову Виконкому Довгинцівської районної в місті ради, в інтересах малолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей на молоді про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів – відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
       
       Головуючий          О.В. Свистунова

       Судді: Т.П. Красвітна

        І.А. Єлізаренко