ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2022 року          м. Дніпро         Справа №  904/3860/19

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді  Верхогляд Т.А.,  Коваль Л.А., 
секретар судового засідання Манчік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента. ЛТД" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2021р.  у справі № 904/3860/19 
          за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента. ЛТД", м. Дніпро 
          до  Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
          про  визнання договору оренди землі поновленим 

          ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст  рішення  суду першої інстанції.
Рішенням  Господарського суду  Дніпропетровської області  від 13.08.2021р. (повний текст складено 25.08.2021р.,суддя - Євстигнеєва Н.М., м. Дніпро) у справі № 904/3860/19  в позові відмовлено у повному обсязі. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач висловив свої заперечення позивачу у листі від 27.01.2016р. № 7/13-85  та повторно в листі від 26.01.2017р. № 7/13-139. У спірних правовідносинах відсутні підстави для укладання договору оренди землі на новий строк згідно порядку, передбаченому ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки позивач в установлений строк не надав відповідачу проект додаткової угоди тощо. Лист від 07.06.2016р. № 685 не направлено на адресу відповідача, протилежне не доведено позивачем. Також, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення спірного договору оренди землі відповідно до вимог ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки відсутнє волевиявлення орендодавця щодо продовження договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, про що орендар був поінформований у передбачений Законом України "Про оренду землі" строк (лист-повідомлення від 27.01.2016р. № 7/13-85). Під час перевірки  заперечень відповідача про відсутність на спірній земельній ділянці будівлі і споруд встановлено, що земельна ділянка вільна від забудови, надавалась позивачу як власнику адміністративно-складських будівель для розширення території для благоустрою та обслуговування будівель (п. 5.1. договору). Станом на дату укладення договору позивач був власником об`єктів нерухомості (нежитлових будівель), які розташовані за адресою: Селянський узвіз, 3А. На підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2008р. № 4418 об`єкти нерухомості продані на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Суд дійшов висновку, що позивач належним чином не скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк у відповідності до вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 3.2. договору оренди землі, не надіслав завчасно на адресу відповідача лист-повідомлення про поновлення спірного договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах разом з проектом додаткової угоди про поновлення дії договору. Доводи позивача про відсутність заперечень орендодавця в поновленні договору оренди протягом місяця після закінчення строку дії договору (заперечення від 26.01.2017р. надані через 3 місяці після закінчення строку дії договору) відхилені судом з огляду на те, що наявність відмови в поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,1100 га по узвозу Селянському в районі будинку № 3-А, наданої на звернення позивача до закінчення терміну дії договору, не потребує повторного направлення такої ж відмови в місячний строк після закінчення строку дії договору на адресу позивача. Повторний розгляд відповідачем клопотання позивача про поновлення договору оренди земельної ділянки відбувся у січні 2017р. Листом від 26.01.2017р. № 7/13-139 відповідач роз`яснив позивачу можливість набуття права на земельну ділянку на підставі ст. ст. 134-139 Земельного кодексу  України. 
2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду  Дніпропетровської області  від 13.08.2021р., позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- оскаржуване рішення ухвалено незаконно, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при не доведенні обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи, при порушенні судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи;
- орендар фактично після закінчення договору (25.10.2016р.) продовжив користуватись земельною ділянкою і протягом місяця не отримав листа-повідомлення орендодавця із запереченнями в поновленні договору. Заперечення орендодавця в поновленні договору датоване 26.01.2017р., тобто через 3 місяці після закінчення строку дії договору. Таким чином, договір в силу ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" продовжив свою дію на той самий строк та на тих самих умовах;
- з урахуванням положень позовної заяви відмова орендодавця поновити дію договору на підставі того, що земельна ділянка вільна від забудови, є незаконною та такою, що порушує права орендаря;
- позивач вчасно та в повному обсязі вносив плату за землю, що підтверджується актом № 1229-20 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування платників податків від 18.05.2016р. та інформацією з особистого кабінету позивача на сайті Головного управління ДФС України в Дніпропетровській області станом на 01.08.2019р. Також, позивач належно виконував інші обов`язки та добросовісно користувався своїми правами згідно умов договору та чинного законодавства України;
- висновок суду першої інстанції, що спірна земельна ділянка надавалась позивачу по фактичному розміщенню адміністративно-складських будівель не відповідає матеріалам справи. Земельна ділянка по фактичному розміщенню надавалась не позивачу, а раніше (до укладання спірного договору - Дочірньому підприємству Відкритого акціонерного товариства "Дніпробудмеханізація" - управління механізації та будівництва № 1;
- суд першої інстанції не дав належної юридичної оцінки тій обставині, що позивач до закінчення строку дії договору на підставі ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" звернувся до відповідача із заявою № 21 від 11.01.2016р. про поновлення договору оренди земельної ділянки. До заяви позивач додав: копію договору та копію плану земельної ділянки за матеріалами земельно-кадастрової документації. Про отримання цього листа не заперечив відповідач, а суд встановив, що таке звернення мало місце. 
2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу  відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2021р. залишити без змін. Посилається на те, що під час вивчення доданих до клопотання матеріалів було встановлено, що земельна ділянка вільна від забудови, будь-які правовстановлюючі документи, які підтверджують наявність нерухомого майна на даній земельній ділянці відсутні. Тому позивачу було повідомлено про неможливість поновлення договору оренди земельної ділянки на умовах переважного права орендаря відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Господарський суд дійшов вірного висновку, що позивач належним чином не скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк у відповідності до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 3.2. договору оренди землі, не надіслав своєчасно на адресу відповідача лист-повідомлення про поновлення спірного договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах разом з проектом додаткової угоди про поновлення строку дії договору. Доводи позивача про відсутність заперечень орендодавця в поновленні договору оренди протягом місяця після закінчення строку дії договору (заперечення від 26.01.2017р. надані через три місяці після закінчення строку дії договору) обґрунтовано відхилено судом першої інстанції. Позивачем в апеляційній скарзі не спростоване викладене в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2021р., а тому апеляційна скарга є такою, що не підлягає задоволенню. 
3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Ухвалою Центрального апеляційного  господарського суду від 25.10.2021р. (головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф.) відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 13.12.2021р. 
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Мороза В.Ф. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021р. для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.
В судовому засіданні 13.12.2021р. представник позивача надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, а представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував.
13.12.2021р. в судовому засіданні оголошено перерву до 19.01.2022р.
Позивач 13.01.2022р. подав до апеляційного господарського суду письмові пояснення за наслідками засідання 13.12.2021р. У цих письмових поясненнях від 10.01.2022р. він посилається на те, що в спірному договорі оренди та додатках до нього не вказано, що надання спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:246:0055 має причинний зв`язок із земельною ділянкою з кадастровим номером 1210100000:03:246:0044. З приводу прав на будівлю, що відчужена в 2008р. та розташована по узвозу Селянському, 3-А, м. Дніпро на іншій земельній ділянці, позивач звертає увагу на те, що він проводить свою господарську діяльність за адресою: м. Дніпро, Селянський узвіз, буд. 3-А, про що видані відповідні ліцензії на оптову торгівлю лікарськими засобами, на імпорт лікарських засобів. До передачі спірної земельної ділянки позивачу з кадастровим номером 1210100000:03:246:0055, ця земельна ділянка надавалась ДП ВАТ "Дніпробудмеханізація" саме по фактичному розміщенню. Проте, під час передачі земельної ділянки у користування позивачу, земельна ділянка була вільна від забудови, про що свідчить акт приймання-передачі 2006р. В спірному договорі зазначено, що його укладено до 25.10.2016р. Лист-повідомлення № 7/13-85, на який посилається суд як на доказ заперечення відповідача в належний строк, датований 27.01.2016р., тобто не після закінчення строку дії договору, а майже за 9 місяців до спливу цього строку. Крім того, вказаний лист-повідомлення  стосується лише пропозиції відповідача надати позивачу додаткові документи. А заперечення проти користування спірною земельною ділянкою містяться в листі № 7/13-139  від 26.01.2017р., тобто через три місяці після визначеної дати закінчення терміну дії договору. 
          Відповідно  до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом  (ч. 1).  Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2). Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 3). Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (ч. 4). Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним (ч. 5). 
Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 118 України). 
Позивач не звертався до суду із клопотанням про необхідність надання додаткових письмових пояснень та продовження строку їх подання, а суд за межами строку для подання письмових пояснень по апеляційній скарзі, встановленого апеляційним господарським судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження у справі від 25.10.2021р., не визнавав їх подання необхідним. Тому ці письмові додаткові пояснення  апеляційний господарський суд залишає без розгляду. 
В судовому засіданні 19.01.2022р. представник позивача надав усні додаткові пояснення по апеляційній скарзі та представники сторін виступили в судових дебатах, після чого в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
25.05.2006р. між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вента. ЛТД" (орендар) укладений договір оренди землі (надалі - договір), за умовами п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення складського господарства, яка знаходиться за адресою: по узвозу Селянському в районі будинку № З-А (Жовтневий район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 121919999:3:246:03:246:0055 (надалі - земельна ділянка). 
Цільове використання земельної ділянки за цим договором 1.11.2 - складське господарство (п. 1.2. договору).
Підставою надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 01.02.2006р. № 314/34 (п. 1.3. договору).
За пунктом 2.1. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1100 га.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору становить 1 222 386 грн. 56 коп. (п. 2.3 договору).
Договір укладено на строк до 25 жовтня 2016р. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору (п. п. 3.1, 3.2. договору).
Відповідно до п. 3.3. договору орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк здійснюється виключно на підставі рішення міської ради про передачу в оренду земельної ділянки шляхом його переукладення та державної реєстрації у встановленому порядку (п. 3.4. договору).
Згідно з п. 4.1. договору орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.
Порядок зміни умов договору і припинення його дії передбачено розділом 12 договору.
Відповідно до п. 12.3. договору його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря.
Згідно з п. 14.1. договору він набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П., реєстровий номер 3959 та зареєстрований 01.12.2006р. в Дніпропетровській регіональній філії Держкомзему за № 040610401119.
Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки до договору земельна ділянка площею  0,1100 га передана орендарю орендодавцем в особі першого заступника міського голови Крупського Анатолія Федоровича.           Цільове використання (УКЦВЗ): 11.11.2 - складське господарство. Земельна ділянка надана для розширення території для благоустрою та обслуговування будівель (т. 1, а.с.44).
03.11.2011р. між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір до договору оренди землі.
Згідно з п. 4.1. договору оренди в редакції додаткового договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, розмір орендної плати встановлюється у мінімальному розмірі, встановленому Податковим кодексом України для відповідної категорії земель, виду цільового призначення та функціонального використання.
Відповідно до п. 4.10 додаткового договору розмір орендної плати переглядається щорічно, на початку кожного бюджетного року, не пізніше 31 січня поточного року. При перегляді орендної плати аналізу підлягають: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації, цільове призначення та функціональне використання земельної ділянки. Порядок перегляду орендної плати встановлюється податковим законодавством України.
Розмір орендної плати також підлягає перегляду у разі:
- зміни умов господарювання, передбачених договором;
- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів;
- зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;
- погіршення   стану   орендованої   земельної   ділянки   не   з   вини орендаря, підтвердженою документами;
- в інших випадках, передбачених законом.
Категорія цільового використання земельної ділянки: землі промислового транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (п. 3 додаткового договору, зміни до п. 5.2 договору).
Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.01.2011р. № 701/628 та розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки станом на 03.11.2011р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки державної або комунальної власності становить 2 174 254,72 грн. (додатки до додаткового договору). Згідно розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки станом на 03.11.2011р. розмір орендної плати становить 65 227,65 грн.
Додатковий договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 20.12.2011р. за № 121010005000429.
Строк дії договору після укладення додаткового договору не змінився і згідно договору від 25.05.2006р. визначено - до 25.10.2016р.
Листом від 11.01.2016р. № 21 позивач звернувся до Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення ДМР із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: по узвозу Селянському в районі у будинку № 3-А (Жовтневий район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 121919999:3:246:03:246:0055 (т. 1, а. с. 84). В додатку до заяви зазначено про надання: копії договору оренди землі від 25.05.2006р., копії плану земельної ділянки за матеріалами земельно-кадастрової інвентаризації. Звернення позивача зареєстровано адресатом 13.01.2016р. за вх. № 36/41.
Розглянувши звернення позивача (вх. № 36/41 від 13.01.2016р.), відповідач повідомив позивача про те, що поновлення договору оренди земельної ділянки здійснюється на підставі рішення міської ради шляхом укладення додаткової угоди про поновлення такого договору (лист № 7/13-85 від 27.01.2016р., т. 1, а. с. 85). Відповідачем роз`яснено, що лист-повідомлення передається до Дніпропетровської міської ради через приймальню, до листа - повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки орендар додає проект додаткової угоди. Опрацюванню підлягають засвідчені у встановленому чинним законодавством порядку копії:
- правовстановлюючих документів суб`єкта земельних відносин;
- правовстановлюючих документів на нерухоме майно  або дозвільних документів на проектування чи будівництво; 
- технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна (у разі наявності);
- документів про підтвердження відсутності заборгованості з орендної плати на земельну ділянку;
- рішення міської ради про передачу (надання) земельної ділянки;
- договору оренди земельної ділянки, строк якої спливає з актом приймання-передачі, актом та планом встановлення меж земельної ділянки та іншими додатками до нього тощо. Також у листі зазначено, що відсутність повного пакету документів унеможливлює підготовку відповідного проекту рішення міської ради. Таким чином, позивачу було відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки.
Позивач надав до господарського суду копію адресованого міському голові             Філатову Б.А. листа № 685 від 07.06.2016р. та доданих до нього наступних документів (т. 1, а. с. 86):
- проект додаткової угоди до договору оренди землі від 25.10.2016р., скріплений печаткою;
- оригінал акту № 1229-20 від 18.05.2016р. СДПІ по роботі з великими платниками податків про відсутність заборгованості;
- копію рішення № 314/34 від 01.03.2006р. Дніпропетровської міської ради про передачу в оренду ТОВ "Вента. ЛТД" земельної ділянки по узвозу Селянському в районі будівлі № 3-А (Жовтневий район) для розміщення території для благоустрою та обслуговування будівель;
- копію договору оренди землі з додатками: план земельної ділянки, акт № 1-2153, акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:03:246:055, матеріали проекту відведення земельної ділянки, довідку № 750 від 06.04.2006р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки;
- копію додаткового договору оренди землі від 03.11.2011р. з додатками;
- оригінал витягу від 06.06.2016р. Державного земельного кадастру на земельну ділянку.
В матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем листа позивача № 685 від 07.06.2016р.
Листом від 27.01.2016р. за № 7/13-85 відповідач повторно повідомив позивача про те, що під час вивчення доданих до клопотання (вх. № 36/41 від 13.01.2016р.) матеріалів встановлено, що земельна ділянка за адресою: узвіз Селянський в районі буд. № 3А, площею  0,1100 га (кадастровий номер 1210100000:03:246:055) вільна від забудови, будь-які правовстановлюючі документи, які підтверджують наявність нерухомого майна на даній земельній ділянці відсутні (лист № 7/13-139 від 26.01.2017р., т. 1, а. с. 36). Відповідачем роз`яснено, що поновити договір оренди землі від 25.05.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстровим номером 3959 (державна реєстрація від 01.12.2006р. № 040610401119) на земельну ділянку за адресою: узвіз Селянський в районі буд. № 3А, площею  0,1100 га (кадастровий номер 1210100000:03:246:055) не вбачається можливим, оскільки набуття прав на вказану земельну ділянку відбувається на підставі ст. ст. 134-139 Земельного кодексу України на земельних торгах у формі аукціону, за результатами проведення яких укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. 
Позивач у якості доказів сплати орендної плати за період користування з 26.10.2016р. надав суду: акт № 1229-20 від 18.05.2016р., згідно якого заборгованість по сплаті орендної плати за період з 01.01.2016р. по 17.05.2016р. відсутня (т. 1, а. с. 89). 
Також, в якості доказу відсутності заборгованості із земельного податку позивач надав суду інформацію з особистого кабінету позивача на сайті Головного управління ДФС України в Дніпропетровській області станом на 01.08.2019р.
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до місцевого господарського суду. 
Позивач згідно із заявою про зміну предмета позову просить суд визнати поновленим договір оренди землі від 25.05.2006р., укладений між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вента. Лтд" (предметом якого є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: по узвозу Селянському в районі будинку № 3-А (Жовтневий район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:03:246:0055, загальною площею 0,1100 га), посвідчений нотаріусом Літаш І.П. (реєстровий номер 3959) та зареєстрований 01.12.2006р. в Дніпропетровській регіональній філії Держкомзему за № 040610401119 на строк 10 (десять) років, вважаючи укладеною Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі в редакції, яка викладена в прохальній частині заяви про зміну предмету позову (вх. 44248/19 від 30.09.2019, т. 1, а. с. 128 -129).
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, місцевий господарський суд 13.08.2021р. ухвалив оскаржуване рішення. 
3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які учасники провадження у справі посилаються в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.
Позивач стверджує, що має право на поновлення договору оренди землі на тих самих умовах та на той самий строк на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (надалі - Закон). 
Стаття 35 Закону встановлює, що спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а згідно з ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. 
Відповідно до ч. 3 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України).
Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись із даним позовом до відповідача позивач обрав способом захисту своїх прав вимогу про визнання договору поновленим на новий строк.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. "б" ч. 1 ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.
Стаття 124 Земельного кодексу України визначає порядок передачі земельних ділянок в оренду, згідно з яким: передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1); передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу (ч. 2).
Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 135 ЗК України: земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів (ч. 1); продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених ч. ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу (ч. 2).
Частина 1 ст. 134 ЗК України встановлює, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Відповідно до абз. 22 ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря.
          Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.08.2021р. у справі № 903/1030/19 звернула увагу, що процедура  поновлення договору оренди землі та процедура укладення такого договору на новий строк справді  мали би відрізнятися, причому у разі поновлення договору мав би існувати спеціальний порядок державної реєстрації права оренди на новий строк. Але ст. 33 Закону України "Про оренду землі" до зміни її редакції згідно із Законом України № 340-ІХ вимагала від орендаря саме для поновлення договору оренди землі завчасно надіслати орендодавцеві повідомлення про таке поновлення з проєктом відповідної додаткової угоди, а спеціального порядку державної реєстрації права оренди на новий строк законодавство не передбачало. 
Стаття 33 Закону в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (до зміни її редакції згідно із Законом України № 340-ІХ), мала  назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5). 
Частиною 6 ст. 33 Закону встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч. 8 ст. 33 Закону). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9 ст. 33 Закону). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч. 10 ст. 33 Закону).
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що ст. 33 Закону було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.
Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону).
У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону).
При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.
Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проєкт додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Колегія суддів звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021р. у справі № 903/1030/19 зазначено, що єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у ч. ч. 3, 5-8, 11 ст. 33 Закону додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті. Тому помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що передбачені у ч. ч. 1-5 і 6 ст. 33 Закону підстави для поновлення договору оренди землі не пов`язані між собою. 
Конструкція ст. 33 Закону до зміни її редакції згідно із Законом України № 340-ІХ передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. 
Стаття 33 Закону прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у ч. 2 цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проєкт  додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку із спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх відсутності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проєкті додаткової угоди, яку надав орендар. 
Велика Палата Верховного Суду  зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого з них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. 
Частини 5 та 6 ст. 33 Закону до зміни її редакції згідно із Законом України № 340-ІХ  встановлювала загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:
- за загальним правилом (ч. 5 ст. 33 Закону) орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі із проєктом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду;
- спеціальне правило  (ч. 6 ст. 33 Закону) розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проєктом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020р. у справі № 378/596/16-ц викладено висновок про те, що за положеннями ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З цього випливає обов`язок орендодавця надати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на новий строк. Відповідно до ч. 8 ст. 33 Закону оформлення відповідних правовідносин сторін здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди до договору оренди землі. Тож поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений ст. 33 Закону  спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк.
У постановах Верховного Суду від 22.09.2020р. у справі № 159/5756/18, від 22.09.2020р. у справі № 313/350/16-ц, від 05.06.2019р. у справі № 709/433/17 та від 21.11.2018р. у справі № 530/212/17 міститься висновок про те, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. 
Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. 
Матеріали справи свідчать, що договір оренди землі укладався сторонами на строк до 25.10.2016р. 
Позивач до закінчення строку дії договору звернувся до відповідача із заявою № 21 від 11.01.2016р., до якої додано копію договору оренди землі від 25.05.2006р. та копію плану земельної ділянки за матеріалами земельно-кадастрової інвентаризації. 
Листом від 27.01.2016р. № 7/13-85 відповідач заперечив укладання договору оренди на новий строк у зв`язку з ненаданням позивачем усіх необхідних для цього документів. 
Позивач посилається на направлення на адресу відповідача листа № 685 від 07.06.2016р., до якого додано документи, у тому числі проєкт додаткової угоди від 25.10.2016р. (т. 1, а. с. 86).
Разом з тим, доказів направлення цього листа з додатками на адресу відповідача, матеріали справи не містять. Факт отримання листа від 07.06.2016р. відповідач заперечує. 
Суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що у правому верхньому куті листа позивача від 07.06.2016р. міститься відмітка (вх. № 36/_______від 07.06.2016), однак відсутній повний номер вхідної кореспонденції та підпис відповідальної особи Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (із земельних питань) про прийняття пакету документів (у тому числі й проєкту додаткової угоди до нього). 
Із змісту листа Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради              № 4/1-2671 від 18.09.2019р. (т. 1, а. с. 118) адресованого директору Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради вбачається, що до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від ТОВ "Вента. ЛТД" надійшла заява № 12/86 від 16.01.2016р. (вх. ДМР від 13.01.2016р. № 36/41) про поновлення дії договору оренди землі по узвозу Селянському у районі буд. 3 А, на яку Департаментом було надано відповіді від 27.01.2016р. № 7/13-85 та від 26.01.2017р. № 7/3-139.
Лист 26.09.2019р. № 4/1-2782 Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради свідчить про те, що лист від ТОВ "Вента. ЛТД" за № 685 від 07.06.2016р. на його адресу не надходив (т. 1, а. с. 132).
Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави для укладання договору оренди землі на новий строк згідно порядку, передбаченому ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача за 30 днів до спливу строку договору оренди землі з листом про поновлення такого договору з проєктом додаткової угоди. Протилежне не доведено позивачем.  
Також відсутні  підстави для поновлення спірного договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону, оскільки відсутнє волевиявлення орендодавця щодо продовження договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, про що орендар був повідомлений  у передбачений     Законом строк (лист-повідомлення від 27.01.2016р. № 7/13-85).
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що свої заперечення відповідач висловив  у листі від 27.01.2016р.  за № 7/13-85 на адресу позивача. 
Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що наявність відмови в поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,1100 га по узвозу Селянському в районі будинку № 3-А, наданої на звернення позивача до закінчення терміну дії договору, не потребує повторного направлення такої ж відмови в місячний строк після закінчення строку дії договору на адресу позивача.
Посилання позивача на той факт, що він фактично продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки відповідач заперечував проти продовження дії договору оренди та сторони не уклали відповідну додаткову угоду.
Зазначаючи про неможливість поновлення договору оренди землі  відповідач в листі від 26.01.2017р. № 7/13-139 послався на те, що під час вивчення доданих до клопотання матеріалів встановлено, що спірна земельна ділянка вільна від забудови, будь-які правовстановлюючі документи, які підтверджують наявність нерухомого майна на даній земельній ділянці відсутні.
Під час перевірки заперечень відповідача про відсутність на спірній земельній ділянці будівель і споруд встановлено, що станом на дату укладення договору позивач був власником об`єктів нерухомості (нежитлових будівель), які розташовані за адресою: Селянський узвіз, 3А. 
Разом з тим, земельна ділянка (кадастровий номер 1210100000:03:246:055) надавалась позивачу, як власнику адміністративно-складських будівель, для розширення території для благоустрою та обслуговування будівель (п. 5.1. договору).
На підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2008р. № 4418 об`єкти нерухомості продані на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Матеріали справи містять нотаріально засвідчену заяву ТОВ "Вента. ЛТД" до міського голови Куліченка І.І. (т. 1, а. с. 227), в якому позивач у зв`язку із продажем об`єктів нерухомості (нежитлових будівель), які розташовані за адресою: Селянський узвіз, 3А (договір купівлі-продажу від 01.10.2008р. № 4418) не заперечує проти вилучення, зокрема, земельної ділянки, яка надавалась йому в оренду строком на десять років на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради від 01.03.2006р. № 314/34 та договору оренди від 25.05.2006р. № 3959.
Разом з тим, в матеріалах справи наявний додатковий договір від 03.11.2011р. до договору оренди землі (кадастровий номер 1210100000:03:246:055), укладений між позивачем та відповідачем. Додатковий договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 20.12.2011р. за № 121010005000429. 
Згідно Акту обстеження земельної ділянки від 08.04.2016р. земельна ділянка (кадастровий номер 1210100000:03:246:055)  вільна від забудови (т. 1, а. с. 91-96).
08.10.2019р. комісією у складі представників Департаменту по роботі з активами  складено Акт обстеження земельної ділянки № 7/6-1019, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер 1210100000:03:246:055). За результатами обстеження встановлено, що на частині земельної ділянки існує бетонне мостіння; доступ до земельної ділянки обмежений, земельна ділянка огороджена залізобетонною та металевою огорожею; земельна ділянка вільна від забудови; правовстановлюючі документи у замовника на будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці, відсутні; на земельній ділянці проходить газопровід, розташовано газорозподільний пункт; на земельній ділянці існує поріст; земельна ділянка межує із одноповерховими, двоповерховою капітальними будівлями та капітальними гаражами (т. 1, а. с. 152-156).
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (див. постанови від 04.12.2018р. у справі № 910/18560/16 (п. 8.5), від 03.04.2019р. у справі № 921/158/18 (п. 51), від 22.06.2021р. у справі № 200/606/18 (п. п. 37-38)). Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019р. у справі № 263/6022/16-ц (п. 42)).
До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ч. 1 ст. 377 ЦК України).
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (абз. 1 ч. 2 ст. 120 ЗК України).
З урахуванням наведених приписів у разі наявності в особи права власності саме на об`єкт нерухомості відсутність підстав для поновлення договору оренди землі за ч. 6 ст. 33 Закону № 161-XIV не може бути перешкодою для реалізації такою особою права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування її об`єкта, а також для оформлення відповідних договірних відносин щодо цієї ділянки (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 31.08.2021р. у справі № 903/1030/19).
У справі, що розглядається, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а аргументи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції. 
3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
3.5. Розподіл судових витрат.
          Судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. ст. 129, 282 ГПК України  у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу. 
          Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вента. ЛТД" - залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2021р.  у справі                 № 904/3860/19 - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено - 24.01.2022р.

          Головуючий суддя                              _________________                    І.О. Вечірко

          Суддя                                                  _________________                    Т.А. Верхогляд       

          Суддя                                                  _________________                    Л.А. Коваль