ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року 
м. Черкаси   

Справа № 707/1607/17		
Провадження № 22-ц/821/2088/21		
Категорія: скарга на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Нерушак Л.В.
за участю секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи: 
скаржник:  ОСОБА_1 
представник скаржника: адвокат Сучило Артем Олегович
особа, дії якої оскаржуються: старший державний виконавець Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюк Сергій Вікторович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Сучила Артема Олеговича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року (постановлену під головуванням судді Миколаєнко Т.А. в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області) про закриття провадження у справі за скаргою  ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича,-

в с т а н о в и в :

27 серпня 2021 року адвокат Сучило А.О., який діє в інтересах скаржника – ОСОБА_1 , звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області зі скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В.
Скаргу обґрунтовано тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року в справі № 707/1607/17, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено частково; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 913038 від 20 листопада 2009 року, що виданий на ім`я ОСОБА_1 ; зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності відносно земельної ділянки, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124985200:02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-1З/VII від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-7103463392016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд; у задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено; у зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено повністю. 
На виконання вказаного рішення суду Черкаським районним судом Черкаської області 02 квітня 2021 року видано виконавчі листи № 707/1607/17, на підставі яких старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком С.В. 23 квітня 2021 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 65223777 (стягувач ОСОБА_2 ) та № 65224530 (стягувач ОСОБА_3 ), у кожній з яких постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду виконавця у розмірі 12 000 грн. 
Крім того, зазначає скаржник, 11 червня 2021 року старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком С.В. було винесено постанови про накладення штрафу у виконавчих провадженнях № 65223777 та № 65224530 у розмірі 3 400,00 грн. (по кожному виконавчому провадженню) за невиконання вимог виконавчого документа. 
ОСОБА_1 вказує, що із вказаними постановами старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. від 11 червня 2021 року він не погоджується з огляду на те, що дані постанови були видані на підставі актів державного виконавця від 24 травня 2021 року та 11 червня 2021 року із вказівкою про не повідомлення причин невиконання рішення суду. При цьому, представнику скаржника не зрозуміло, яким чином державним виконавцем були здійснені дії щодо виявлення та встановлення факту невиконання рішення суду та вимоги виконавця, адже судом не визначено порядок виконання рішення та не зазначено, які межі земельних ділянок ОСОБА_1 не має використовувати та яким способом усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою. Відтак, на думку представника скаржника, державним виконавцем не надано об`єктивного підтвердження невиконання ОСОБА_1 судового рішення. 
Також у скарзі зазначено, що дані акти складено з порушенням вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 № 512/5, адже вони не містять підпису боржника або відмітки про відмову в підписанні акту, у них не визначено суть і характер проведених виконавчих дій, не зазначено кількість примірників. 
У зв`язку з чим, представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Сучило А.О. звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із вищевказаною скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця та просив визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу від 11 червня 2021 року по виконавчому провадженню № 65224530 та скасувати постанову про накладення штрафу по виконавчому провадженню № 65224530 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності стосовно земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124985200:02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12- 13/VII від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-7103463392016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд; 
визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу від 11 червня 2021 року по виконавчому провадженню № 65223777 та скасувати постанову про накладення штрафу по виконавчому провадженню № 65223777 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у здійсненні ними права власності земельною ділянкою, що розташована в АДРЕСА_1 , площею 0,2946 га, з цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124985200:02:004:1001, яка належить їм на праві спільної часткової власності в частках по 1/2 частині кожному, на підставі рішення Руськополянської сільської ради 12-1З/VII від 07 вересня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру НВ-7103463392016 від 17 березня 2016 року, шляхом припинення її використання для експлуатації і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. - закрито, оскільки, за висновками суду першої інстанції, скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а правовідносини щодо оскарження постанови державного виконавця про стягнення штрафу є адміністративно-правовими і віднесені до юрисдикції адміністративного суду.
В апеляційній скарзі, поданій 28 жовтня  2021 року, представник ОСОБА_1  – адвокат Сучило А.О.,вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із порушенням вимог процесуального права, при невірно зроблених судом висновків щодо юрисдикції даного спору, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року та винести ухвалу, якою повернути справу до Черкаського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.
Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано те, що не погоджуючись з винесеними постановами старшого державного виконавця про накладання штрафів від 11 червня 2021 року, представником ОСОБА_1 – адвокатом Сучило А.О. до Черкаського окружного адміністративного суду була подана позовна заява про скасування постанов, визнання дій державного виконавця незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, за результатами розгляду якої ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року було відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі, оскільки, за висновками адміністративного суду, спірні постанови про накладення штрафу прийняті у зв`язку з невиконанням рішення місцевого суду, заявлений у цій справі спір стосується судового контролю місцевого загального суду та не підвідомчий адміністративному суду.
Таким чином, вказує особа, що подала апеляційну скаргу, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року, яка набрала чинності в передбаченому законом порядку, і стала підставою для звернення ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця саме до Черкаського районного суду Черкаської області, як до суду, який видав виконавчий лист.
Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Сучила А.О. підлягає до задоволення,  виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка С.В. з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України,  суд першої інстанції виходив з того, що  правовідносини щодо оскарження постанови державного виконавця про стягнення штрафу є адміністративно-правовими і віднесені до юрисдикції адміністративного суду.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
З аналізу поданої ОСОБА_1 скарги вбачається, що на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28 травня 2020 року старшим державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюком С.В. були відкриті виконавчі провадження № 65223777 та № 65224530.
В зв`язку з невиконання вимог виконавчого документа, 11 червня 2021 року державним виконавцем було винесено постанови про накладення штрафу у виконавчих провадженнях № 65223777 та № 65224530. 
З наявних матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись з винесеними постановами державного виконавця про накладання штрафів, ОСОБА_1  звернувся з відповідним позовом до Черкаського окружного адміністративного суду, за результатами розгляду якого ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року було відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі, оскільки спірні постанови про накладення штрафу прийняті у зв`язку з невиконанням рішення місцевого суду, заявлений у цій справі спір стосується судового контролю місцевого загального суду та не підвідомчий адміністративному суду. (а.с. 38-41) Вказана ухвала Черкаського окружного адміністративного суду набрала чинності в передбаченому законом порядку.
Таким чином, ОСОБА_1  звернувся з даною скаргою до Черкаського районного суду Черкаської області,як до суду, який видав виконавчий лист.
За змістом висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05 березня 2021 року у справі № 640/19503/19 (провадження № К/9901/1100/20), частиною першою статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Частиною третьою вказаної статті визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.
Відповідно до частини п`ятої статті 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.
За приписами частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Отже, наведені норми закріплюють загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення.
Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).
Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).
Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення відповідної ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та з його примусовим виконанням.
Також колегія суддів враховує норми ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
З аналізу наведеної правової норми вбачається, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.
Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року в справі № 213/2012/16 (провадження № 14-13цс18).
Отже, постанова про накладення штрафу може бути оскаржена сторонами виконавчого провадження виключно до суду, який видав виконавчий документ у межах відкритого виконавчого провадження на підставі такого виконавчого документу.
Оскільки постанови про накладення штрафу були винесені в рамках виконавчих проваджень з примусового виконання судового рішення, постановленого судом загальної юрисдикції , є помилковим висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі з огляду на те, що вимоги ОСОБА_1 , викладені в скарзі, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі № 707/1607/17, винесеного 28 травня 2020 Черкаським районним судом Черкаської області за правилам цивільного судочинства, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, і його потрібно розглядати в порядку цивільного судочинства.
Крім того, вирішуючи вказане питання, суд першої інстанції не дав оцінки тому факту, що ОСОБА_1 в особі свого представника – адвоката Сучила А.О. попередньо звертався до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом про скасування постанов, визнання дій державного виконавця незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, за результатами розгляду якого ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року було відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі, оскільки, за висновками адміністративного суду, спірні постанови про накладення штрафу прийняті у зв`язку з невиконанням рішення місцевого суду, тому заявлений у цій справі спір стосується судового контролю місцевого загального суду та не підвідомчий адміністративному суду. Вказана ухвала суду набрала чинності в передбаченому законом порядку.
Неможливість скаржника ОСОБА_1 реалізувати своє право на оскарження дій або бездіяльності виконавця ( посадових осіб ) органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів є грубим порушенням права особи на доступ до правосуддя.
Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За таких обставин апеляційна скарга представника  ОСОБА_1  – адвоката Сучила А.О.підлягає до задоволення, ухвала - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України , апеляційний суд,- 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника   ОСОБА_1 – адвоката Сучила Артема Олеговича – задовольнити.
Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2021 року про закриття провадження у справі за скаргою  ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагорнюка Сергія Вікторовича – скасувати, а матеріали зазначеної справи направити до Черкаського районного суду Черкаської області для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                   О.В. Карпенко

Судді         Л.І. Василенко
       
Л.В. Нерушак

/повний текст постанови виготовлений 23 грудня 2021 року/