ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1792/21 Справа № 203/4261/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Іванова О.В. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу «Mercedes-Benz C180» VIN ( НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , та стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.,

за участю:
в режимі відеоконференції:
захисника                                         Іванова О.В.,
представника митниці                        Бабіної В.О.,
       
ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року в Дніпровській митниці Держмитслужби за листом УСБУ України в Полтавській області від 04 вересня 2020 року №61/к/1483/нт проводилося перевірочні заходи з приводу перебування на митній території України транспортного засобу «Mercedes-Benz C180» VIN ( НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами яких з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений вище автомобіль 05 червня 2018 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС на митну територію України в режимі «транзит» ввезла ОСОБА_1 .
Згідно ст. 93 МК України товари, які переміщуються у митному режимі транзит, повинні бути доставленими у митний орган призначення у строк 10 діб, визначений ст. 95 МК України. Станом на 22 вересня 2020 року вищезазначений автомобіль, вартістю наявною в мережі Інтернет 4250 Євро (141 000 грн.), до митного органу призначення не доставлений. 
Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого користування «Mercedes-Benz C180» VIN ( НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення, більше ніж на тридцять діб.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, про наявність постанови стало відомо 25 жовтня 2021 року.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, протокол про порушення митних правил їй не вручався та про існування щодо неї справи взагалі не знала. Зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено в якості доказів письмового зобов`язання ОСОБА_1 щодо строку транзиту транспортного засобу. Звертає увагу, що ч. 6 ст. 470 МК України набрала чинності тільки 22 серпня 2019 року, а за протоколом інкриміновані ОСОБА_1 дії вчинені 05 червня 2018 року. Вказує, що ОСОБА_1 жодного разу не отримувала повісток, викликів, протоколів від органів митниці. Також зазначає, що на момент винесення оскаржуваної постанови минули строки притягнення до адміністративної відповідальності.
       Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.
       Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 14 грудня 2020 року за відсутності ОСОБА_1 та її захисника. З матеріалів справи слідує, що копія оскаржуваної постанови направлялась на адресу проживання  ОСОБА_1  супровідним листом за вих.203/4261/20/988/2021 від 02 лютого 2021 року, однак відсутні відомості про отримання останньою вказаної постанови, апеляційна скарга подана захисником до відділення “Укрпошти” 29 жовтня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності  ОСОБА_1 та її захисника, а матеріали справи не містять відомостей про отримання останньою копії оскаржуваної постанови, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні. 
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. 
       Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
       Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
       Відповідно до вимог ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані повністю.
       Згідно зі ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
       Пунктом 1 ч. 1 ст. 95 МК України передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.
       Протоколом про порушення митних правил №0306/11000/20 від 23 вересня 2020 року встановлено, що в Дніпровській митниці Держмитслужби проводились перевірочні заходи з приводу перебування на митній території України транспортного засобу «Mercedes-Benz C180» VIN ( НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами яких з`ясовано, що відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» зазначений вище автомобіль 05 червня 2018 року в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС на митну територію України в режимі «транзит» ввезла ОСОБА_1 . Станом на 22 вересня 2020 року вищезазначений автомобіль, вартістю, наявною в мережі Інтернет, 4250 Євро (141 000 грн.) до митного органу призначення не доставлений. 
       З урахуванням вищенаведеного зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
       Проте, ані протокол про порушення митних правил, ані матеріали справи не містять посилання на підстави для порушення справи про порушення митних правил, перелік яких визначений ст. 491 МК України, а саме, це: безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
       Також, не можна вважати датою виявлення правопорушення дату складання протоколу про порушення митних правил.
       Крім того, на момент ввезення транспортного засобу, а саме: 05 червня 2018 року, диспозиція ст. 470 МК України передбачала відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.
       Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст. 470 МК України у діючій редакції.
       Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.
       Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
       Диспозицією ч. 6 ст. 470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановлених статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
       За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
       Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.
       Відповідно до положень ст. 3 МК України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені МК України, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
       У рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
       Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
       Відповідно до ч. 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
       Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.
       Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ввезла 05 червня 2018 року на територію України транспортний засіб «Mercedes-Benz C180» VIN ( НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит» і в термін більше ніж 10 днів не вивезла цей автомобіль за митну територію України, її дії утворюють склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 470 МК України, в редакції, яка була чинна на час вчинення правопорушення, а тому підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України немає.
       При цьомузгідно ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 470 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.
       Підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України у чинній наразі редакції, як про те просить представник митниці, немає та висновок суду першої інстанції про відсутність складу цього правопорушення у діях ОСОБА_1 є правильним та відповідає фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці, оскільки наведені останнім доводи є непереконливими і не спростовують висновків суду першої інстанції.
При перевірці справи в апеляційній інстанції також не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

       Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Іванову О.В. строк апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Іванова О.В. — задовольнити.
       Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України — скасувати та провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                                           С.І. Крот