УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року
м. Київ 
справа № 761/31995/18
провадження № 51-6160 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі: 
головуючого	ОСОБА_1 ,	
Суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на вирок Шевченківського районного                 суду м. Києва від 18 січня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду                  від 29 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 .
Обставини справи

1.  Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від  18 січня 2021 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Києва, 
визнано невинуватим та виправдано через відсутність в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених частинами  2, 3 статті 300 КК.
2.  Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що він                           у невстановлений слідством час, але не пізніше 27 березня 2013 року, у грудні                     2013 року, 15 березня 2015 року, у грудні 2015 року, 9 лютого 2016 року, 28 серпня 2016 року та 11 жовтня 2016 року на різних теле- та радіоканалах країни, умисно з метою розповсюдження аудіо- і відео-твору, що пропагує культ насильства                                   та жорстокості по відношенню до безпритульних собак, у порушення вимог  статті 5 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження»,  відповідно до яких забороняється пропаганда жорстокого поводження з тваринами, заклики до жорстокого поводження з ними, в ефірі телепередач та радіоефірі, запис яких проводився за допомогою відеозаписуючої техніки, під час інтерв`ю висловлював пропаганду насильства  та жорстокості по відношенню до безпритульних собак, тим самим сприяв  розповсюдженню своїх висловлювань  в засобах масової інформації серед невизначеного кола глядачів і слухачів.
3. Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року вказаний                  вирок щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
 
Доводи касаційної скарги
4. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Своє прохання він обґрунтовує тим, що судові рішення постановлені без урахування всіх обставин справи, а висновки судів про не доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих злочинів не ґрунтуються на повному досліджені під час судового розгляду доказах. 
5. На обґрунтування своєї позиції прокурор зазначає, що суд апеляційної  інстанції в порушення вимог статті 419 КПК явно необґрунтовано повністю погодився з висновками суду першої інстанції, зокрема з визнанням неналежними доказами частини показань потерпілих і свідків, а також неприйняттям до уваги при ухвалені рішення відповіді на третє питання лінгвістичної експертизи. Апеляційний суд не перевірив доводів, наведених у апеляційній скарзі прокурора, і належним чином не мотивував свого рішення.
6. Суд вважає, що касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого                       статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                               ОСОБА_3