РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року
м. Рівне

Справа № 555/2505/17 
Провадження № 22-ц/4815/109/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.
секретар судового засідання – Пиляй І. С.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Чехомського Олега Васильовича на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2021 року у складі судді Старовецької Ю. В., ухвалене в м. Сарни Рівненської області о 09 годині 50 хвилин, повний текст рішення складено 13 березня 2021 року, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 22 серпня 2008 року між ним та ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») було укладено кредитний договір №378-Ф/08, за умовами якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 49 500 доларів США на строк/термін з 22 серпня 2008 року по 21 серпня 2024 року або по день визначений в п.1.6, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8% річних. За відкриття позичкового рахунку позичальника зобов`язано сплатити банку комісію в розмірі 1,5% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1., що становить 742,50 долари США. Згідно з п.1.4. кредитного договору, комісія за аналіз ліквідності забезпечення складає 500 грн.. Позичальника зобов`язано повернути суму кредиту на рахунок № НОМЕР_1 щомісячно з 1-го (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/192 від суми отриманого кредиту, що становить 258,00 доларів. Відповідно до п.7.5. позичальнику надається інформація щодо сукупної вартості кредиту у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Однак банком не було повідомлено позичальнику перед укладенням кредитного договору, у письмовій формі повної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредитування. У змісті кредитного договору банк не визначив та недотримався умов, визначених, чинним законодавством для даного виду договорів як істотні, зокрема: щодо реальної ціни кредитного договору (у процентному значенні) та кінцевої сукупної вартості кредиту для позичальника (у грошовому виразі) які істотно занизив, а саме: реальна процентна ставка на момент (дату) укладення кредитного договору №378-Ф/08 від 22.08.2008р. складає 17,38% та є вищою від визначеної Додатком №1 реальної процентної ставки; абсолютне значення подорожчання кредиту за кредитним договором №378-Ф/08 від 22.08.2008 року на момент (дату) укладення договору складає 62640,95 дол. США та є вищим від визначеного Додатком №1 абсолютного значення подорожчання кредиту. За таких обставин позичальник, підписавши кредитний договір, хоча і підтвердив свій намір на отримання банківського кредиту, однак таке його волевиявлення не було вільним та спрямованим на настання реальних наслідків саме на таких умовах. Стверджував, що кредитний договір №378-Ф/08 від 22.08.2008 року є укладеним з використанням банком нечесної підприємницький практики та є недійсним в силу ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначав, що ним не було пропущено строку позовної давності, оскільки про порушення своїх прав як споживача фінансових послуг він довідався лише 25.10.2017 року з висновку судового експерта Віхляєва О.К.. Просив суд визнати порушеним його право споживача фінансових послуг та визнати недійсним кредитний договір №378-Ф/08 від 22.08.2008 року, укладений між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 ..

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2021 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. 

Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що позивач, обравши способом захисту своїх прав визнання кредитного договору недійсним з підстав, передбачених ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», не довів, що з боку Банку мало місце порушення його прав споживача на своєчасне, повне і достовірне інформування про умови кредиту. Судом також враховано, що Анкета на отримання кредиту та заява позичальника на отримання кредиту, загальні умови кредитування по програмі «Іпотечний кредит» власноруч підписані ОСОБА_1 23.07.2008, чим останній підтвердив, що Банк надав йому в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Був ознайомлений ОСОБА_1 , що також підписані позичальником.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на те, що судом не дано належно оцінки наявним у справі доказам, зокрема, висновку експертно-економічного дослідження № 9/10/2017 від 25.10.2017р. за кредитним договором, проведеного експертом ОСОБА_2 , котрим було встановлено суперечливі та неузгоджені дані щодо строків погашення кредиту, а також не встановлено інформації, наданої позичальнику перед укладенням договору щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту та вартості послуги з оформлення договору, що передбачено ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Додає, що судом також були поставлені перед судовим експертом питання для надання письмової відповіді ухвалою суду від 20.04.2018 року, на які той надав письмові відповіді. Окрім цього, у справі призначалася судова експертиза документів фінансово-кредитних операцій за кредитним договором № 378-Ф/08 від 22.08.2008р., проведення якої ухвалою суду від 03.09.2018 року доручено Експертно-дослідній службі України, і за результатами якої зроблено висновок про те, що реальна процентна ставка за договором є вищою від визначеної у Додатку1 до спірного кредитного договору, абсолютне здорожчання кредиту на момент укладення договору також є вищим від визначеного в Додатку 1 і становить 62640,95 доларів США. Додає, що позичковий рахунок, який Банк зобов`язався у договорі відкрити позичальнику, не був відкритий, як вказано у висновку експертиз. Стверджує, що очевидним є факт приховування важливої інформації перед підписанням кредитного договору з метою приховування прибутку, введення позивача в оману щодо умов договору, щодо кінцевої суми кредиту , реальної відсоткової ставки, що є неприпустимим порушенням прав позивача як споживача фінансових послуг, проте судом першої інстанції не дано належної оцінки цим фактам. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ПАТ АБ «Укргазбанк» вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що у відповідності до Анкети на отримання кредиту та заяви позичальника на отримання кредиту, власноруч підписаних ОСОБА_1 23.07.2008, останній підтвердив, що банк надав йому в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається із Умов кредитування по програмі «Іпотечний кредит» (кредит на споживчі цілі під заставу нерухомості), ОСОБА_1 23.07.2008 року отримав у письмовій формі інформацію щодо загальних умов кредитування.

14.08.2008 року ОСОБА_1 звернувся до ВАТ АБ «Укргазбанк» із заявою про відкриття поточного рахунку.

14.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ АБ «Укргазбанк» було укладено договір №576/08 про відкриття та обслуговування банківських рахунків фізичної особи, предметом якого є зобов`язання банку приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком відповідно до умов цього Догоовру.

Згідно кредитного договору №378-Ф/08 від 22 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ АБ «Укргазбанк», предметом договору є надання банком позичальнику кредит у сумі 49 500 доларів США, на строк/термін з 22 серпня 2008 року по 21 серпня 2024 року або по день, визначений в п.1.6, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8% річних (п.1.1. Договору). Комісія за відкриття позичкового рахунку 1,5% від суми кредиту, зазначеної у п.1.1, що становить 742,50 долари США (п.1.2 Договору). Щомісячна комісія за обслуговування кредиту – 0% (п.1.3 Договору). Згідно з п.1.4. кредитного договору, комісія за аналіз ліквідності забезпечення складає 500 грн. Позичальник зобов`язується повернення суми кредиту здійснювати на рахунок № НОМЕР_1 щомісячно з 1-го (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/192 від суми отриманого кредиту, що становить 258,00 доларів, а останній платіж сплачується в сумі 222 долари США не пізніше 21.08.2024 року ( п.3.3.3 Договору). Вказаний договір підписано сторонами.
Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору №378-Ф/08 від 22.08.2008 року, що підписаний ОСОБА_1 , позичальнику було надано інформацію щодо тарифів, умов надання кредиту, супутніх витрат, послуг банку, графіку платежів.

Згідно договору іпотеки без оформлення заставної від 22.08.2008 року, укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дійсний договір забезпечує усі вимоги іпотекодержателя, які випливають із кредитного договору №378/-Ф/08 від 22.08.2008 року, укладеного між іпотекодержателем та позичальником – ОСОБА_1 . Предметом іпотеки є нерухоме майно – житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 650 кв.м., кадастровий номер 5620455101:01:005:0257, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

20.08.2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування заставного майна.

Відповідно до договору поруки №378-Ф/08-Р від 22.08.2008 року поручитель ОСОБА_5 поручається перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору №378-Ф/08 від 22.08.2008 року.

Згідно квитанції від 22.08.2008 року ВАТ АБ «Укргазбанк» надав ОСОБА_1 49 500 доларів США (еквівалент у гривнях – 239 768,10). Зміст операції – видача готівки з поточного рахунку.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до кредитного договору від 22.08.2008 року №378-Ф/08 від 03.03.2009 року банк та позичальник домовились внести зміни до п.3.2.2 кредитного договору, виклавши його у новій редакції.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 за 2008 рік (з 22.08.2008 року по 31.12.2008 року) відображено рух коштів по рахунках ОСОБА_1 за кредитним договором від 22.08.2008 року №378-Ф/08.

Звертаючись до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що при укладенні оспорюваного договору Банк всупереч вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не надав йому повної інформації про сукупну вартість кредиту, умов кредитування, включаючи нарахування відсотків, що, свою чергу, зумовило у нього як споживача невірне сприйняття інформації щодо реальних умов надання баком фінансової послуги і кредиту, і є за своєю суттю обставинами введення споживача в оману, що є нечесною підприємницькою практикою.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення оспорюваного кредитного договору) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткій, незрозумілій або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них. Ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів, а з метою ухилення від виконання зобов`язань, є неприпустимим (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, а саме: Анкети на отримання кредиту, Заяви позичальника на отримання кредиту, Умов кредитування по програмі «Іпотечний кредит», ОСОБА_1 власноручним підписом 23.07.2008 року підтвердив, що Банк надав йому в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». 

За змістом статті 1054 ЦК України та статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» істотними умовами кредитного договору є сума кредиту, умови його надання, обов`язки сторін, умови повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Оцінюючи зміст укладеного між сторонами кредитного договору, суд приходить до висновку, що останній містить всі істотні умови, які необхідні для його виконання, а саме: розмір кредиту та процентної ставки, щомісячну суму сплати позичальником кредиту та процентів (в розмірі 258 доларів США, останній платіж сплачується в сумі 222 долари США), умови забезпечення зобов`язання. Кредитний договір, Додаток №1 до договору, підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних його умов та мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору, які є йому незрозумілими та у подальшому виконував його, беручи до уваги факт надання Банком позивачу документів, які передували укладенню кредитного договору (у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, процентної ставки та деталізованого графіку погашення боргу, супутніх витрат, тарифів) апеляційний суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги є недоведеними та безпідставними.

Покликання апеляційної скарги на висновок експерта як на доказ невідповідності відомостей, викладених у банківських документах, реальним умовам договору, то вони апеляційним судом відхиляються. Так, згідно висновку експерта №452/11/2019 від 18.11.2019 року, реальна процентна ставка за користування кредитними коштами за оспорюваним договором складає 17,38 % та є вищою від процентної ставки, що визначена Додатком №1 до договору (16,98%) та абсолютне значення подорожчання кредиту за кредитним договором №378-Ф/08 від 22.08.2008 року на момент (дату) укладення договору складає 62640,95 дол. США та є вищим від визначеного Додатком №1 абсолютного значення подорожчання кредиту (61 585,24 долари США). Такі обставини не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції та визнання недійсним кредитного договору, зважаючи на встановлені вище обставини справи, однак за певних умов могли б стати підставою для здійснення перерахунку заборгованості за кредитом.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом
на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно встановлені  обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Чехомського Олега Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 03 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2022 року.

Головуючий                                                Ковальчук Н. М.
Судді:                                                        Хилевич С. В.
                                               Шимків С. С.