ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 р. 	Справа № 480/5874/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Свеської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 2 "ліцей" Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021, головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька, м. Суми, по справі № 480/5874/21
за позовом                Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області  
до                Свеської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 2 "ліцей" Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області                        
про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області (далі по тексту – ГУ ДСНС України у Сумській області, Управління, позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткінського району Сумської області (далі по тексту – Марчихинобудська ЗОШ, відповідач), в якому просило суд:
- ухвалити рішення про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області за адресою: Сумська область, Шосткинський район с. Марчихина Буда, вул. Центральна, 15, код ЄДРПОУ 33362415;
- застосувати захід реагування до Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області за адресою Сумська область, Шосткинський район с. Марчихина Буда, вул. Центральна, 15, у вигляді повного зупинення експлуатації Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області до повного усунення порушень, виявлених під час перевірки (пунктів 1-24 Акту № 98 від 30.06.2021).
Позовні вимоги мотивовано тим, що позаплановою перевіркою відповідача були виявлені численні порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та в подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері пожежної та техногенної безпеки, що у свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області до повного усунення порушень, виявлених під час перевірки.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/5874/21 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області до Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткінського району Сумської області про застосування заходів реагування - задоволено.
Застосовано захід реагування до Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області (41224, Сумська область, Шосткинський район с. Марчихина Буда, вул. Центральна, 15, Код ЄДРПОУ 33362415) у вигляді повного зупинення експлуатації Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області, до повного усунення порушень, виявлених під час перевірки, а саме: пунктів 1-24 Акта № 98 від 30.06.2021.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було повно та всебічно з`ясовано обставини справи, не надано оцінки всім аргументам, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 520/5874/21 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про неврахування судом першої інстанці, що такий захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. На переконання апелянта, застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення призведе до грубого порушення конституційних прав громадян Марчихинобудського старостинського округу на здобуття початкової та базової середньої освіти у найбільш доступному та наближеному до їх місця проживання закладі. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що на час винесення спірного рішення Марчихинобудською ЗОШ частково усунуто порушення, зазначені у приписі, а саме 10 з 24. Інші неусунуті порушення потребують як суттєвих фінансових витрат з місцевого бюджету, так і значного часового проміжку (час на виготовлення та затвердження проектно-кошторисних документацій, отримання дозволів, визначення виконавців тощо).
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022 клопотання представника відповідача про заміну відповідача у справі № 480/5874/21 - задоволено.
Замінено відповідача по справі № 480/5874/21 з Марчихинобудської загальноосвітної школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області (код ЄДРПОУ 33362415) на її правонаступника - Свеську спеціалізовану школу І-ІІІ ступенів № 2 "ліцей" Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області (код ЄДРПОУ 24008259).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Шосткинського районного управління Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області від 02.06.2021 № 6 (а.с. 11-12) та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 03.06.2021 № 45 (а.с. 13) у період з 15.06.2021 по 16.06.2021 посадовими особами ГУ ДСНС України у Сумській області було здійснено позапланову перевірку Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області, за результатами якої складено акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної безпеки від 16.06.2021 № 36, яким виявлено 58 випадків порушень у сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому можуть призвести до тяжких наслідків.
На підставі листа директора Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 24.06.2021 № 131 (а.с.26) позивачем проведено позапланову перевірку Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області за адресою: Сумська область, Шосткинський район с. Марчихина Буда, вул.Центральна, 15, код ЄДРПОУ 33362415 щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено відповідний акт № 98 від 30.06.2021 (а.с.30-47), в якому зафіксовано 24 випадка порушення у сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому можуть призвести до тяжких наслідків, що у свою чергу зумовило звернення з цим позовом для застосування заходів реагування, передбачених ч.2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у вигляді повного зупинення експлуатації Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження факти наявності низки не усунутих порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки з боку Марчихинобудської ЗОШ, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України від 05.04.2007 року № 877-V “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”   (далі по тексту - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. 
Як встановлено частиною 1 статті 3 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності. 
Частиною 1 статті 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. 
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.12.2015 року № 1052 (подалі - Положення № 1052) визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. 
За визначенням пп. 2 п. 3 Положення № 1052, основним завданням ДСНС України є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2013 року № 33 “Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких Постанов Кабінету Міністрів України”, утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з надзвичайних ситуацій, яким є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області.
Головне управління є територіальним органом виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, рятувальних справах та гасіннях пожеж, профілактики травматизму невиробничого характеру, та діє на підставі Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області.
Головне управління, згідно з покладеними на нього завданнями на відповідній території, здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на ДСНС України Президентом України.
Пунктом 3 Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 563, визначено, що завданням територіальних органів є реалізація повноважень міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту урегульовано Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI (далі по тексту - Кодекс цивільного захисту України). 
Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно зі статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до пунктів 11 та 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. (ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно з частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, серед іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожеже-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 за № 1417 затверджені Правила пожежної безпеки України (далі по тексту - ППБУ), які встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (п.1 Розділу І). Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (п.2 Розділу І). Центральні органи виконавчої влади з урахуванням специфічних умов та особливостей щодо забезпечення пожежної безпеки об`єктів, віднесених до їх сфери управління, за необхідності видають галузеві правила пожежної безпеки, які не повинні суперечити цим Правилам та знижувати їх вимоги (п.3 Розділу 1).
Працівники об`єкта зобов`язані дотримуватися встановленого протипожежного режиму, виконувати вимоги цих Правил та інших нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки (п.11 розділу ІІ ППБУ).
Під час експлуатації об`єкта не допускається знижувати клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах.
Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах повинні утримуватися у справному стані. Не допускається встановлювати будь-які пристрої, предмети тощо, що перешкоджають їх зачиненню (п.2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ).
У будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.
Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків (п.2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ).
Забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосовувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою (п.2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ).
Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей (п.2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ).
Світлові покажчики «Вихід» необхідно постійно утримувати справними. У залах для глядачів, виставкових, актових залах та інших подібних приміщеннях вони мають бути увімкнуті на весь час перебування людей (проведення заходу) (п.2.32 глави 2 розділу ІІІ ППБУ).
Захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 “Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд” (п.1.21 глави 1 розділу IV ППБУ).
Під час експлуатації пічного опалення не допускається:
залишати печі, які топляться, без догляду або доручати нагляд за ними малолітнім дітям;
користуватися печами, які мають тріщини;
розміщати паливо й інші горючі речовини і матеріали безпосередньо перед топковим отвором;
зберігати незагашені вуглини та попіл у металевому посуді, встановленому на дерев`яній підлозі або горючій підставці;
сушити (складати, підвішувати) на печах одяг, дрова, інші горючі предмети та матеріали;
застосовувати для розпалювання печей ЛЗР та ГР; топити вугіллям, коксом і газом печі, не пристосовані для цієї мети;
використовувати для топлення дрова, довжина яких перевищує розміри топливника; здійснювати топлення печей з відкритими дверцятами топливника;
використовувати вентиляційні та газові канали як димоходи;
прокладати димоходи (борови) опалювальних печей поверхнею горючих основ;
здійснювати топлення печей під час проведення у приміщеннях масових заходів;
використовувати для димових труб асбестоцементні й металеві труби, влаштовувати глиноплетені та дерев`яні димоходи (п.2.13 глави 2 розділу IV ППБУ).
Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 “Системи протипожежного захисту” (п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ).
Для розміщення первинних засобів пожежогасіння у виробничих, складських, допоміжних приміщеннях, будинках, спорудах, а також на території підприємств повинні встановлюватися спеціальні пожежні щити (стенди).
Пожежні щити (стенди) повинні встановлюватись на території об`єкта площею більше 200 м-2  з розрахунку один щит (стенд) на 5000 м-2 захищуваної площі.
До комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.
На пожежних щитах (стендах) повинні розміщуватися ті первинні засоби гасіння пожежі, які можуть застосовуватися в даному приміщенні, споруді, установці.
Пожежні щити (стенди) та засоби пожежогасіння повинні бути пофарбовані у відповідні кольори згідно з ГОСТ 12.4.026-76 “ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности”.
Склади пиломатеріалів, тари та волокнистих матеріалів потрібно забезпечувати необхідною (понаднормовою) кількістю пожежних щитів з набором первинних засобів пожежогасіння згідно з місцевими умовами (п.3.11 глави 3 розділу V ППБУ).
Відповідно до п.10 розділу V правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України 15.08.2016 № 974, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2016 р. за № 1229/29359 (далі – ППБУ Системи освіти України), захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямого попадання блискавки і вторинних її проявів має виконуватися згідно з вимогами ДСТУ Б В.2.5-38:2008 “Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд” (ІЕС 62305:2006, NEQ).
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 08.04.2013 № 133 затверджено ДБН В.2.5-74:2013 "Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди Основні положення проектування".
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 13.11.2014 № 312 затверджено ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту".
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 31.10.2016 № 287 затверджено ДБН В.1.1-7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги".
Наказом Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України №640 від 28 травня 2012 року введено в дію ДСТУ EN 62305:2012 «Блискавкозахист» (європейський стандарт IEC 62305-2010) як національний стандарт від 01.08.2012.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду судом першої інстанції даної справи, а саме з 30.07.2021 по 02.08.2021 ГУ ДСНС у Сумській області проведено повторно позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено відповідний акт № 193 від 02.08.2021 (далі - Акт № 193), з якого вбачається, що не усунутими залишилися 17 порушень з 24-ох, зазначених в акті № 98 від 30.06.2021, зокрема:
1) будівля не забезпечена зовнішнім протипожежним водопостачанням (п.11 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні (далі - ППБУ); п. 6.2.1 глави 6 розділу 2ДБН В2.5 - 74.2013);
2) приміщення не обладнані системами протипожежного захисту (системами пожежної сигналізації, система оповіщення про пожежу та керування евакуюванням (в частині оповіщення про пожежу і показників напрямку евакуювання), системами централізованого пожежного спостерігання) відповідно до ДБН В 2.5-56:2014 (п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ; п.11 розділу ІІ ППБУ; додатку А ДБН В.2.5 - 56:2014);
3) пункт 10 розділу V ППБУ Системи освіти України не влаштований захист будівлі від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів відповідно до ДСТУ ЕN 62305-1:2012 Захист від блискавки (п. 1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ; ДСТУ ЕN 62305-1:2012 "Захист від блискавки");
4) евакуаційні шляхи з приміщень не позначені світловими покажчиками з написом Вихід білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела евакуаційного (аварійного) освітлення (п.2.32 глави 2 розділу III ППБУ);
5) вхід на покрівлю виконаний не через протипожежний люк 2-го типу розмірами не менше 0,6x0,8 м. (п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ; пункт 11 розділ ІІ ППБУ; пункт 8.6 розділу 8 ДБН В.1.1-7:2016);
6) сходові клітки, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням (п.2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ);
7) межа вогнестійкої перегородки на 2-му поверсі не відповідає нормованій (п.11 розділу II ППБУ; таблиці 1 ДБН В 1.1-7:2016);
8) в порушення межа вогнестійкої перегородки в кабінеті хімії та біології не відповідає нормованій (п. 11 розділу II ППБУ; таблиці 1 ДБН В 1.1-7:2016);
9) межа вогнестійкої перегородки в кабінеті фізики не відповідає нормованій (п. 11 розділу II ППБУ; таблиці 1 ДБН В 1.1-7:2016);
10) межа вогнестійкої прибудови до котельні в школу, яка виконана з деревини зменшує межу вогнестійкості будівлі (п. 2.23 глави 2 розділу III ППБУ пункт 11 розділ II ППБУ; таблиці 1 ДБН.В. 1.1-7:2016);
11) не проведена вогнезахисна обробка дерев`яних конструкцій покрівлі. Пожежний щит не укомплектований у повному обсязі (п. 2.5 глави 2 розділу III ППБУ пункт 3.11 глави 3 розділу V ППБУ);
12) пожежний щит не укомплектований у повному обсязі (пункт 3.11 глави 3 розділу V ППБУ;
13) допускається використання асбестоцементної труби для димоходу пічного опалення (будівля майстерні) (п. 2.13 глави 2 розділу IV ППБУ);
14) не влаштований захист будівлі від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів відповідно до ДСТУ EN 62305-1:2012 «Захист від блискавки» (будівля майстерні) (п. 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ; ДСТУ EN 62305-1:2012 "Захист від блискавки»; п. 10 розділу V ППБУ Системи освіти України);
15) не влаштований захист будівлі від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів відповідно до ДСТУ N 62305-1:2012 «Захист від блискавки» (будівля столової) (п. 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ; ДСТУ EN 62305-1:2012 "3ахист від блискавки»; п. 10 розділу V ППБУ Системи освіти України);
16) не проведена вогнезахисна обробка дерев`яних конструкцій покрівлі. З`єднання жил проводів та кабелів виконано не за допомогою паяння, зварювання, опресовування або затискачів (гвинтових, болтових тощо) (будівля столової) (п. 2.5 глави 2 розділу III ППБУ пункт 1.6. глави 1 розділу IV ППБУ);
17) використовується асбестоцемента труба для димоходу (будівля столової) (п. 2.13 глави 2 розділу IV ППБУ).
Відповідно до відомостей акту наявність № 193 вищенаведених порушень створюють ризик настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності у вигляді надзвичайної ситуації, пожежи, смерті людини, спричинення шкоди здоров`ю людей.
Твердження відповідача про усунення 10 з 24 пунктів порушень та залишення до виконання - 14 порушень не відповідає дійсності, оскільки зі змісту акту № 193 повторного позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки вбачається, що неусуненими залишаються 17, а не 14, як помилкового стверджує відповідач.
Надаючи оцінку порушенням, що залишилися неусунутими на час апеляційного перегляду, колегія суддів зазначає наступне.
Так, порушення вказані в акті №193 від 02.08.2021 у:
пунктах 1, 12 - не дають змогу при виникненні пожежі локалізувати та ліквідувати її на початковому етапі;
пунктах 2, 4, 6 - внаслідок відсутності системи пожежної сигналізації спливає значний проміжок часу від моменту виявлення пожежі до виклику пожежно-рятувальних підрозділів, що призводить до повного охоплення приміщень полум`ям та унеможливлює оповіщення персоналу про пожежу чи загоряння, що збільшує час їх евакуції;
пункті 5, створює загрозу поширення пожежі;
пунктах 3, 13, 14, 15, 17 - створють загрозу виникнення пожежі; 
пунктах 7, 8, 9, 10, 11 - в разі виникнення пожежі створюють загрозу швидкого розповсюдження вогню по горючим конструкціям та не дає змогу локалізувати та ліквідувати її на початковому етапі;
пункті 16 - викликає збільшення місцевих перехідних опорів з причини окиснення або недостатньо щільного з`єднання контактів електричних проводів та кабелів. Іскріння або нагрівання проводів, що виникає при цьому, може ініціювати пожежу, призводить до задимлення приміщень. 
Відповідач не заперечуючи проти наявності вказаних порушень вказав, що їх усунення потребує як суттєвих фінансових витрат з місцевого бюджету, так і значного часового проміжку (час на виготовлення та затвердження проектно-кошторисних документацій, отримання дозволів, визначення виконавців тощо).
Колегія суддів зауважує, що відсутність коштів та належного фінансування не звільняє відповідача від виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства. Чинне законодавство не ставить в залежність необхідність в застосуванні заходів реагування від наявності чи відсутності бюджетних коштів (фінансової спроможності) відповідача. Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, в тому числі й у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування, не може бути підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення факторів небезпеки життю, здоров`ю громадян.
Слід відмітити, що позивач, звертаючись до суду із цим позовом, чітко вказав та обґрунтував, у чому саме полягає загроза для життя та здоров`яю людей, які знаходяться в приміщенні Марчихинобудської ЗОШ, та до яких наслідків моде призвести  подальше існування порушень, зафіксованих в акті № 193 та не усунених відповідачем.
При цьому, в силу п.1 ч.1 ст.70 КЦЗ України недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, є беззаперечною підставою для звернення позивача до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи об`єкта.
Твердження відповідача про відсутність підстав для застосування до нього крайніх мір у вигляді повного зупинення експлуатації Марчихинобудської ЗОШ, колегія суддів вважає неприйнятними, з наступних підстав. 
За визначенням першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходяться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів. 
Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
В силу ст.3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.
Згідно з п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.7 Кодексу цивільного захисту України цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.
За визначенням п.п.25, 32, 33 ст.1 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків; пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Враховуючи викладене, пожежа є небезпечною подією, а загроза виникнення пожежі, проти якої не заперечує відповідач, у разі перебування людей на об`єкті, і є тим чинником, що призводить до загрози їх життю та здоров`ю. В свою чергу забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. 
Колегія суддів зазначає, що такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Крім того, застосування до відповідача заходу реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення Марчихинобудською ЗОШ виявлених порушень, а тому посилання відповідача на недотримання принципів пропорційності та співмірності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єкту є необґрунтованим. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 по справі № 810/2400/18, від 16.05.2019 по справі № 812/1296/18, від 07.08.2019 по справі № 810/1820/18, від 26.02.2020 по справі № 826/7073/18, від 27.02.2020 по справі № 560/2619/19, від 19.02.2020 по справі № 804/5713/16, від 23.01.2020 по справі № 814/1272/18.
Слід відмітити, що на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення Марчихинобудською ЗОШ порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишаються, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей. 
Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування заходу реагування до Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області у вигляді повного зупинення експлуатації Марчихинобудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області, до повного усунення порушень, виявлених під час перевірки, а саме: пунктів 1-24 Акта № 98 від 30.06.2021.
Враховуючи, що порушення, виявлені під час перевірки Марчихинобудської ЗОШ, у своїй сукупності становлять загрозу життю людей, які перебувають у цих приміщеннях, оскільки у разі виникнення пожежі призведуть до швидкого розповсюдження продуктів горіння, створять перешкоди евакуації людей, що в свою чергу вимагає вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, задоволення позову є обґрунтованим.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі “Серявін та інші проти України” зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі “Трофимчук проти України” ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Свеської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 2 "ліцей" Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 по справі № 480/5874/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова