Номер провадження: 22-ц/813/10681/21 
Номер справи місцевого суду: 521/1653/21
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2021                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого – Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 , 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року у складі судді Маркарової С.В.,
в с т а н о в и в:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11.08.2004 шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивач проживає окремо, дочка залишилася проживати з позивачем. По досягненню повноліття ОСОБА_3 навчається у Одеському національному університеті імені І.І. Мечнікова у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи викладене, позивач в порядку статті 199 СК України просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до закінчення навчання доньки, але не більше як до досягнення останньою 23 років.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача. Зазначено, що аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи від 03.02.2021 року до закінчення навчання ОСОБА_3 30.06.2024 навчання в Одеському національному університеті імені І.І Мечнікова за контрактом №035.043-1-095-2020, але не більше як до досягнення останньою 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1.000 грн. 
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що задовольняючи позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача, суд не прийняв до увагу ту обставину, що у відповідача на утриманні є дитина від другого шлюбу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Справу призначено до розгляду без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає не повністю.
Матеріали справи свідчать, що сторони з 12.06.2020 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
11.08.2004 шлюб між сторонами розірвано.
Судовим наказом від 08.08.2018 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття.
На час вирішення спору ОСОБА_3 досягла повноліття.
ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 663 про реєстрацію місця проживання особи Нерубайської сільської ради від 14.11.2017.
Відповідно до договору №035.043-1-095-2020 про надання освітніх послуг та довідки №06.05.139 Одеського національного університету імені І.І Мечнікова від 15.09.2020 ОСОБА_3 є студентом 1 курсу, форма навчанні контракт, термін закінчення навчання - 30.06.2024, загальна вартість навчання за весь строк навчанні 115 424 грн. 
Згідно зі свідоцтвом про шлюб, між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 17.06.2014 зареєстровано шлюб, від якого у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання.
Разом з тим, задовольняючи позов про стягнення аліментів у розмірі ј від всіх видів доходів відповідача, суд не врахував наявність у платника аліментів малолітньої дитини від іншого шлюбу.
В апеляційній скарзі відповідач не заперечував проти сплати аліментів на навчання ОСОБА_3 та просив стягнути з нього аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Враховуючи, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, позивачем аліменти визначено у частці від доходів відповідача та з урахуванням наявності у відповідача зобов`язання щодо утримання дочки від іншого шлюбу, апеляційний суд виходячи з принципу справедливості, розумності, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, який визначений судом до 1/8 частини з усіх видів доходів відповідача, оскільки такий розмір аліментів є розумним і справедливим по відношенню до обох сторін.
Отже, суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, висновки суду не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи та наданим сторонами доказам, судом не прийнято до уваги доводи, надані відповідачем, тому апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягуваних з відповідача аліментів.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 03.02.2021 до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:
Судді: