ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4317/21                                                 Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В. 
                                                                                               Суддя-доповідач:  Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                              Василенка Я.М.,
суддів                                        Ганечко О.М., Кузьменка В.В., 
за участю секретаря                    Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги голови комісії з реорганізації Північної митниці Держмитслужби та Державної митної служби України на  додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Державної фіскальної служби України, Північної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -
                                                    В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 02.04.2021 № 514-о; 
- поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді начальника Чернігівської митниці Державної митної служби України; 
- стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; 
- звернути до негайного виконання судове рішення в частині поновлення на посаді та в межах суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 позов задоволено.
18.10.2021 до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1  про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просив стягнути на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної митної служби України.
Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25 000 грн.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням голова комісії з реорганізації Північної митниці Держмитслужби та Державна митна служба України звернулись із апеляційними скаргами, в яких вони просять скасувати оскаржуване додаткове рішення, як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що розмір витрат на правничу допомогу у сумі 25  000, 00 грн. є співмірним ціні позову, складності справи та фактичному об`єму наданих послуг, у зв`язку із чим заява позивача підлягає задоволенню.
Апелянти у своїх скаргах зазначають, що оскаржуване додаткове рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянтів безпідставними, враховуючи наступне.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Крім іншого, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем разом з позовом було надано суду ордер на надання правничої правової допомоги, акт виконаних робіт від 08.10.2021, квитанцію від 08.10.2021 № 1, в якій зазначено, що ОСОБА_1 сплачено 25 000,00 грн. адвокату Сало О.П. за надану правову допомогу (т. 1 а.с. 62, т. 2 а.с. 63-64).
Отже, адвокатом документально доведено факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн.
Здійснивши системний аналіз наведених вище доказів понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу у їх співвідношенні до тривалості розгляду справи, складності правовідносин та обсягу вчинених представником позивача дій для забезпечення юридичного представництва інтересів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним та обґрунтованим.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що апелянтами у своїх апеляційних скаргах не наведено жодних належних обґрунтувань щодо відсутності підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 25 000,00 грн.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення.
При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянти не надали до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності додаткового рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги голови комісії з реорганізації Північної митниці Держмитслужби та Державної митної служби України залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                      Василенко Я.М.
                           
Судді:                                                                                Ганечко О.М. 

                                                                                          Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 07.02.2022.