ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2022 року	Львів	Справа № 465/7551/21 пров. № А/857/1161/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді –                                                Шевчук С.М.,
суддів –                                                                     Кухтея Р.В., Носа С.П., 
за участю секретаря судового засідання:              Кушик Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові  апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на додаткове рішення  Франківського районного суду міста Львова  від 08 грудня 2021 року  (ухвалене в м. Львів, судом під головуванням судді Кузь В.Я., дата складання повного тексту рішення – не зазначена) у справі № 465/7551/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Гладуника Тараса Богдановича   про скасування постанови, суд-
                                                      ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.11.2021р. в адміністративній справі №465/7551/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Гладунича Тараса Богдановича про скасування постанови серії БАВ № 552667 від 04.09.2021 задоволено.
Постанову БАВ № 552667  від 04.09.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат на відшкодування судового збору.
03 грудня 2021 року від представника позивача - адвоката Вівчарівського Володимира Петровича надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій він просив ухвалити додаткове рішення в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.
Додатковим  рішенням  Франківського районного суду міста Львова  від 08 грудня 2021 року вказану заяву задоволено. Ухвалено рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні заяви  відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. На підтвердження доводів апеляційної скарги  вказує, що заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката отримав лише після ухвалення додаткового рішення, відтак фізично не знав і не міг передбачити про надходження такої заяви від позивача. Не повідомлення його про надходження такої заяви та документів стало перешкодою для подання заяви про зменшення судових витрат, які є явно неспівмірними зі складністю справи у зв`язку з чим просив суд врахувати обставини щодо такої не співмірності.
Позивач   подав відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронну пошту позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляли. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі, апеляційні вимоги заперечує з підстав, зазначених у відзиві.
В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи додаткове рішення про задоволення заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що  з наданих суду доказів слідує, що сума витрат  на правничу допомогу адвоката у даній справі становить  4500 гривень і відповідачем вказаний розмір витрат на правничу допомогу не заперечувався.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в підтвердження обґрунтованості заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу від 03.12.2021року заявником до заяви долучено: копію договору про надання правничої допомоги №22-09/21 від 22 вересня 2021 року; копію довіреності №1/2712 від 27.12.2019р.; копію акту №1 від 30.11.20 року про приймання наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 22.09.2021р. №22-09/21 21р., детальний опис наданих адвокатських послуг та квитанції про направлення  копії вказаної заяви відповідачам.
Із змісту вказаних документів слідує, що суть правничих послуг у даній справі зведено до надання правових консультацій щодо скасування постанови та судової практики, складання та подання позовної заяви, сплати судового збору, складання та подання заяви про виконання ухвали суду від 24.019.2021року.
Відповідно до наданих документів загальна сума за надані юридичні послуги становить 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.
Вказана сума витрат на правничу допомогу адвоката стягнута додатковим  рішенням  Франківського районного суду міста Львова  від 08 грудня 2021 року.
З матеріалів справи вбачається, що про обставини з приводу прийняття судом заяви позивача  про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката до розгляду та про  дату, час та місце слухання вказаної заяви  відповідачі не були повідомлені  судом. 
Вказане додаткове  рішення  Франківського районного суду міста Львова  від 08 грудня 2021 року ухвалене за відсутності, як позивача так і відповідачів та їх представників.
В ході розгляду даної справи позивач та відповідачі та їх представники участі в судових засіданнях не брали. 

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги позивача які стосуються стягнених на його користь витрат, то колегія суддів зазначає таке.  
Відповідно до частини першої та третьої  статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ст. Стаття 134 КАС України)
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отож принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Також слід мати на увазі, що наведені вище положення КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Такий висновок відповідає висновкам Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04 вересня 2020 року у справі № 820/4281/17, від 23 квітня 2021 року у справі №  521/15516/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 120/99/20-а, від 23 червня 2021 року у справі № 520/12026/19, від 14 червня 2021 року у справі № 826/13244/16, від 05 березня 2021 року у справі № 200/10801/19-а, від 16 березня 2021 року у справі №520/12065/19, від 02 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 15 липня 2020 року у справі № 640/10548/19, від 14 липня 2021 року у справі № 560/399/19, від 09 березня 2021 року у справі № 200/10535/19-а, від 13 травня 2021 року у справі №  200/9888/19-а, від 22 липня 2021 року у справі № 818/716/15, 16 грудня 2021 року справі №389/3078/16-а(2-а/389/95/16). 
Як слідує зі змісту оскаржуваного судового рішення  та матеріалів справи відповідачами клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не заявлялося.
Відповідно до статті 252 КАС України  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Статтею 166 КАС України передбачено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються судом в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Натомість, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції про прийняття до розгляду вказаної  заяви позивача в установленому порядку відповідачів не повідомив. 
За правилами поштового зв`язку термін проходження рекомендованої  поштової кореспонденції по території України становить 5 діб. На адресу відповідачів обумовлена заява позивача була скерована рекомендованими відправленнями 03.12.2021року о 13:39год. Отож, термін доставки таких рекомендованих відправлень витік в 24:00 годин 08.12.2021року.
Додаткове рішення  по суті поданої заяви ухвалено судом  08.12.2021року, тобто в день що припадає на останню дату доставки рекомендованої поштової кореспонденції на адресу відповідачів.
Відтак, відповідачі в установленому порядку не були повідомлені  про прийняття судом до розгляду такої заяви позивача, та не були повідомлені про дату час та місце розгляду вказаної заяви, що в свою чергу призвело до порушення судом першої інстанції прав відповідачів на доступ до суду та можливості подання ними своїх заперечень, пояснень та клопотань по суті поданої позивачем заяви.
За наведених порушень, колегія суддів приходить до висновку, що  додаткове судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, а відтак підлягає скасуванню.
Водночас як слідує із змісту доводів апеляційної скарги відповідача, ним заперечується розмір заявлених до стягнення вимог на правничу допомогу адвоката у зв`язку із не співмірністю заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу  зі складністю справи, ціною позову в розмірі 340грн та обсягом наданих послуг. Вказує, що підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи.
Судом апеляційної інстанції враховано, що  відповідно до частини 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)  складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)  часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)  обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)  ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.
З огляду на заявлене відповідачем клопотання про не співмірність  витрат позивача на правничу допомогу адвоката (про що зазначено у апеляційній сказі відповідача) та приймаючи до уваги обставини, за яких судом першої інстанції не забезпечено прав відповідача на доступ до суду при ухваленні додаткового рішення та можливості висловлення заперечень, клопотань по такій заяві, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відновлення прав відповідача та розгляду вказаного клопотання на стадії апеляційного розгляду справи.
При вирішенні названого клопотання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дана справа є справою незначної складності, адже стосується скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі  340 грн. Обсяг наданих адвокатом послуг з правничої допомоги адвоката у цій справі є незначним, адже фактично зводиться до складання та подання позовної заяви при складанні якої охоплюється аналіз законодавства та судової практики. При цьому суд урахував, що  адвокатом не докладено надмірних та значних професійних зусиль та навичок при наданні обумовленої правничої допомоги зі складання та подання вказаної позовної заяви. А саме складання вказаної позовної заяви та заяви на усунення недоліків не потребувало значного обсягу часу. Судом враховано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численні судові рішення судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що значно спростило роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову. Відносно ж наданої адвокатом послуги по сплаті судового збору, то вказана послуга не охоплюється поняттям професійної правничої допомоги. Окрім того, визначений адвокатом розмір витрат на правничу допомогу адвоката (4500грн) є явно завищеним та таким, що не відповідає  ціні позову (340 грн) та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вартість витрат на правничу допомогу адвоката в даній категорії справ у заявленій сумі 4500 грн є значно завищеною, а тому в даному випадку витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 1000грн.
Відносно ж доводів апеляційної скарги, які стосуються того що позивачем не надано доказів фактичної сплати на користь адвоката вартості послуг на правничу допомогу, то колегія суддів зазначає, що з детального аналізу  ч. 3 ст. 134, ч. 7 ст. 139 КАС України слідує, що відшкодуванню підлягають витрати не лише сплачені  витрати але і ті, які сторона має сплатити на користь адвоката.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 252 КАС України  додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Судове рішення у даній справі від 23.11.2021року ухвалено в порядку передбаченому, ст. ст.268, 272, 286 КАС України.
Ураховуючи, що позивачем не понесено витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 317,  ст. 319, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області задовольнити частково.
Додаткове рішення  Франківського районного суду міста Львова  від 08 грудня 2021 року   у справі № 465/7551/21 скасувати.
Ухвалити постанову, якою  заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Вівчарівського Володимира Петровича про розподіл судових витрат в адміністратинвій справі №465/7551/21 задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (Код ЗКПО 40108798, адреса: 76018, м. Івано- Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 15) на користь ОСОБА_1 ( РОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень  (однієї тисячі гривень).
У задоволенні решти вимог заяви  від 03.12.2021року – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	Р. В. Кухтей  	
Повне судове рішення складено 25 лютого 2022 року