КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа №761/38672/21                                  Головуючий у 1 інстанції: Бугіль В.В.
Провадження №33/824/475/2022                  Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
27 січня 2022 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гаращенка Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і оголошено їй усне зауваження.
ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
Не погоджуючись з постановою суду 25 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження в справі.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови посилаючись на те, що вона була відсутня під час проголошення оскаржуваної постанови. Копію постанови вона отримала 21 грудня 2021 року.
В апеляційній скарзі зазначає, що підстав для притягнення її до відповідальності немає, оскільки потерпілим було подано через канцелярію суду першої інстанції заяву про відсутність претензій до апелянта. Також їй не було вручено під розписку протокол про адміністративне правопорушення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не можу бути достатнім доказом для встановлення вини ОСОБА_1 . Вона не мала умислу на вчинення будь-якого порушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №217177, ААД №217176, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями.
Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 217177 17 жовтня 2021 року о 11 год 50 хв. у м. Києві по вул. Глибочицькій, 73, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді і об`їзді перешкоди не дотрималась безпечного бокового інтервалу, що призвело до наїзду і подальшого перекидання мопеда SYM, д.н.з. НОМЕР_2 , який внаслідок ДТП отримав пошкодження. Своїми діями порушила вимоги п. 13.1, 13.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У п. 13.1 ПДР України визначено що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху
У п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №217176 17 жовтня 2021 року о 11 год 50 хв. у м. Києві по вул. Глибочицькій, 73, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda, д.н.з. НОМЕР_1 , була учасницею ДТП з мопедом SYM, д.н.з. НОМЕР_2 . Місце ДТП залишила. Своїми діями порушила вимоги п. 2.10а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
За умовами п. 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи обставини справи, зміст схеми місця ДТП, письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.10а, 13.1, 13.3 ПДР України та винуватість її у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, апеляційна скарга не містить.
Отже, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_1., доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження на постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                Д.Р. Гаращенко