ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2022 року                                                                              Справа № 918/833/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Тимошенко О.М. ,  суддя Крейбух О.Г. 

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

за участю представників сторін:
позивача - Терещенко О.М., ордер №1035017 серія ВК від 17.12.2021, Король В.В., ордер №1036356 серія ВК від 10.01.2022
відповідача -  Паска В.В., довіреність №3 від 10.01.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. у справі № 918/833/21 (суддя Романюк Ю.Г., повний текст рішення складено 25.11.2021 р.)

за заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" 
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області 
про стягнення заборгованості в сумі 153 725, 93 грн.

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з відповідача на користь позивача 25 000 грн. відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про стягнення судових витрат відмовити.
Апелянт вважає, що додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. у справі № 918/833/21 ухвалене з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що у профілі представника Регіонального відділення ухвала суду про призначення розгляду від 17.11.2021 року була недоступною для перегляду, а тому йому не було відомо про дату і час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. 
Апелянт зазначає, що позивач не надав суду доказів об`єму виконаних робіт їх, розміру та вартості, також не надав інформації щодо порядку їх обчислення (як погодинної оплати або фіксованого розміру), що ставить під сумнів дійсну домовленість сторін щодо розміру адвокатського гонорару

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. у справі №918/833/21 та призначено її до розгляду на 10 січня 2022 р. об 11:30год.
04.01.2022 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. у справі № 918/833/21 залишити без змін.

В судове засідання 10.01.2022 з`явилися представники позивача та відповідача, третя особа - Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області ради не забезпечив участь в судовому засіданні уповноваженого представника.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні у відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Регіональний офіс водних ресурсів у Рівненській області про стягнення заборгованості в сумі 153 725, 93     грн.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.11.2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" задоволено. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" 150 191 грн. 50 коп. - надмірно сплаченої орендної плати, 3 534 (три тисячі п`ятсот тридцять чотири) грн. 43 коп. - пені та 2 305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 89 коп. - витрат по сплаті судового збору.
16 листопада 2021 року до Господарського суду Рівненської області від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.11.2021 року заяву призначено до розгляду на 23.11.2021 року.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" про ухвалення додаткового рішення, Господарський суд Рівненської області дійшов висновку про її задоволення та  стягнення з відповідача на користь позивача 25 000 грн. витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25   000 грн. відповідають критеріям розумності їх розміру, реальності адвокатських витрат виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:  1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.  
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи статтю 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем одночасно із позовом було подано попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 25 000 грн. та представником позивача в судовому засіданні 09.11.2021 року було заявлено, що докази понесених судових витрат будуть надані протягом п`яти днів.
Як свідчать матеріали справи 15.09.2021 між ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" та Адвокатським бюро "Терещенко і партнери" було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги(т. 1 а.с. 177 - 179).
Згідно пункту 1.1. Договору Адвокатське бюро в особі адвоката Терещенко Олени Миколаївни, що діє на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №534 від 02.10.2006 року та адвоката Король Вікторії Валеріївни, що діє на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія РН №1932 від 18.12.2020 р., зобов`язується надати професійну правничу (правову) допомогу Клієнту щодо стягнення з Регіонального відділення Фонду державного     майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ждан-Сервіс" надмірно сплаченої орендної плати, що надійшла до Державного бюджету за березень 2020 року - червень 2021 року згідно Договору оренди державного майна №1640-2018 від 18.10.2018 року.
Сторони погодили, що ціна послуг Адвокатського бюро за даним Договором становить 25 000 грн., які мають бути сплачені Клієнтом протягом 15 днів з дня прийняття рішення судом по справі (п. 4.1. Договору).
Для здійснення представництва у даній справі Адвокатське бюро визначило (уповноважило) наступного адвоката - Терещенко Олену Миколаївну, що діє на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю №534 від 02.10.2006 року.
Представником позивача адвокатом Терещенко О.М. було повідомлено, що докази понесення фактичних витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Згідно з ч.8  ст.129 ГПК України    розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Матеріали справи свідчать, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, та просить стягнути з Регіонального відділення Фонду державного     майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ждан-Сервіс" витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 грн.
На підтвердження виконання робіт по наданню правової допомоги подано Акт здачі-приймання наданих послуг від 15.11.2021 р., підписаний керуючим Адвокатським бюро "Терещенко і партнери" Терещенко О.М., та директором ТОВ "ЖДАН-СЕРВІС" Киричук С.М., та скріплений відбитком печатки Бюро (т. 1 а.с. 180).
Згідно цього Акту Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв послуги надані з правничої допомоги щодо представництва інтересів Клієнта під час судового супроводу справи №918/833/21 у Господарському суді Рівненської області, загальною вартістю послуг на суму 25 000 грн.
До матеріалів справи додано платіжне доручення №27 від 12.11.2021 р. про часткову сплату Клієнтом 10 000,00 грн. для Адвокатського бюро "Терещенко і партнери" згідно рахунку від 11.11.2021 року на загальну суму 25 000 грн.
Не оплаченими залишилися 15 000,00 грн.
Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою     статті 49 ГПК     (в редакції, чинній до 15.12.2017 р.).
В силу частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України     витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано     статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"     договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1     ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до частини 3статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 126 ГПК України     визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України     розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається з наданого представником позивача акту про здачі-приймання наданих послуг від 15.11.2021 року, що на виконання умов договору про надання правничої (правової) допомоги від 15.09.2021 року Адвокатським бюро проаналізовано надані Клієнтом документи: платіжні доручення та дублікати квитанцій по сплаті орендної плати до Державного бюджету, та інші документи, які мають значення для розгляду справи; здійснено пошук судової практики; підготовлено 20.09.2021 року лист до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про надання меморіального ордеру чи іншого документу, що підтверджує надходження від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" 01.07.2021 року орендної плати в сумі 18 023,77грн.; підготовлено 23.09.2021 року позовну заяву з додатками та надіслано її 27.09.2021 року до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області, а також подано її 28.09.2021 року до Господарського суду Рівненської області; надано консультації з правових питань Клієнту по справі №918/833/21; проаналізовано відзив Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській області на позовну заяву з додатками по справі №918/833/21; підготовлено та підписано 01.11.2021 року відповідь на відзив та надіслано його 01.11.2021 року Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській Житомирській областях, Регіональному офісу водних ресурсів у Рівненській області, а також подано 01.11.2021 року його до Господарського суду Рівненської області; проаналізовано заперечення на відповідь на відзив Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській області з додатками по справі №918/833/21; підготовлено, підписано заяви про долучення доказів до матеріалів справи (від 08.11.2021 року, 09.11.2021 року) та надіслано їх до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області, а також подано їх до Господарського суду Рівненської області; прийнято участь у судових засіданнях по справі №918/833/21: 26.10.2021 року та 09.11.202 року.; підготовлено 15.11.2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення по справі.
Загальна вартість послуг виконавця за цим актом складає - 25 000,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Разом з тим, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у       ст. 126 ГПК України       та у       ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно із ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04, п.269).
Колегія суддів вважає, що розмір судових витрат у розмірі 25 000 грн. є співмірним із: складністю справи №918/833/21 та наданими Адвокатським бюро "Терещенко і партнери" послугами для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС" у справі №918/833/21, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖДАН-СЕРВІС".
Відповідачем не підтверджено жодними доказами невідповідність таких витрат фактично наданим послугам.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 25 000 грн.

Посилання апелянта на те, що йому не було відомо про дату і час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідачу було надіслано ухвалу від 17.11.2021р. в електронний кабінет підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронному вигляді.
В матеріалах справи наявна довідка Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа (т. 1 а.с.197), в якій вказано: документ в електронному вигляді "Ухвала (призначення заяви)" від 17.11.2021р. у справі №918/833/21 (суддя Романюк ЮГ.) було надіслано одержувачу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 17.11.2021 р.".
З вище викладеного вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання.
Згідно ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки сторони були повідомлені судом першої інстанції належним чином про призначення до розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення шляхом надсилання ухвали в електронній формі, колегія суддів вважає, що Господарський суд Рівненської області законно і правомірно розглянув заяву та ухвалив додаткове рішення за відсутності в судовому засіданні належним чином повідомлених представників позивача, відповідача та третьої особи. 
Надані апелянтом в якості доказів скріншоти жодним чином не підтверджують той факт, що у профілі представника Регіонального відділення Фонду державного майна України в модулі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) ухвала Господарського суду Рівненської області від 17.11.2021 р. була недоступною.
На скріншоті профіля у модулі ЄСІТС вказаний користувач ОСОБА_1 , в той час як фізично представляв інтереси відповідача в судовому засіданні Муляр С.О., а процесуальні документи, зокрема, апеляційну скаргу, засвідчив своїм підписом Бережний К. 
А тому не зрозуміло, яким чином долучений скріншот має відношення до представників відповідача у справі №918/833/21.

Окрім того, матеріали справи свідчать, що 15.11.2021р. позивач -TOB "Ждан-Сервіс" направив на адресу відповідача заяву про ухвалення додаткового рішення (т. 1 а.с. 188). 
Згідно інформації за трек-номером 3302303552810 відправлення було отримане Регіональним відділенням 18.11.2021 року. 
Таким чином, відповідач був поінформований про направлення позивачем до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, про зміст заяви та доданих до неї документів. 
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що інформація по справі, включаючи дату судового засідання, етап розгляду, зміст ухвалених рішень, наявна в мережі Інтернет і доступна для ознайомлення. Про це неодноразово вказував суд першої інстанції у процесуальних документах, зокрема, в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 04 жовтня 2021 вказано: “Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/."

Інші доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вище зазначеними обставинами справи та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. у справі №918/833/21 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. у справі № 918/833/21  залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 23.11.2021 р. у справі № 918/833/21 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №918/833/21 повернути до Господарського суду  Рівненської області.

Повний текст постанови складений "17" січня 2022 р.

Головуючий  суддя                                                                      Демидюк О.О. 

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.  

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.