ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2022 року	Львів	Справа № 300/3126/21 пров. № А/857/19864/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючої судді                                                  Хобор Р.Б.,
суддів:                                                                       Бруновської Н.В., Матковської З.М.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року, ухвалене суддею Григоруком О.Б. в місті Івано-Франківську за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 300/3126/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                           В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 та 2021 роках і зобов`язати відповідача виплатити одноразову грошову допомогу до 5 травня у 2020 та 2021 роках в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області, щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020, 2021 роках, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня у 2020 році, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги.
Зобов`язано управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня у 2021 році, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги. 
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату допомоги до 5 травня у 2020 та 2021 роках, в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, а відповідач має відповідний обов`язок щодо її виплати.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову
У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що, при виплаті позивачу допомоги до 5 травня у 2020 та 2021 році, діяв відповідно до норм постанови  Кабінету Міністрів України № 112 від 19 лютого 2020 року «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
У 2020 році позивачу до 05 травня відповідач виплатив щорічну одноразову грошову допомогу у сумі 1390,00 грн., а у 2021 році – 1491,00 грн.
Вказані обставини сторонами не заперечується та не є предметом доказування.
23.03.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.
Листом від 21.04.2021 року відповідач повідомив позивача про те, що виплата разової грошової допомоги до 05 травня у 2020 році проводилася у розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року №112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
Вважаючи, що сума щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2020 та 2021 роках виплачена у меншому, ніж передбачено нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розмірі, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Пільги учасникам бойових дій встановлені статтею 12  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 статтю 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було доповнено частиною четвертою такого змісту:
«Щорічно до  5  травня  учасникам  бойових  дій  виплачується разова  грошова  допомога  у  розмірі  п`яти мінімальних пенсій за віком».
Пунктом 20 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» згадану вище норму права викладено в такій редакції:
«Щорічно до 5 травня учасникам  бойових  дій  виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».
У подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційними, зокрема, положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином, на момент нарахування і виплати позивачу у квітні 2020 та 2021 років одноразової грошової допомоги та на дату звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок допомоги, діяла ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для учасників бойових дій - 5 мінімальних пенсій за віком.
Поряд із цим, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 року також врегульовані пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України.
Відповідно до пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України було визначено, зокрема, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати зокрема розмір разової грошової допомоги до 5 травня.
На реалізацію приписів цієї норми закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19.02.2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», де передбачено, що районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.
У 2021 році на реалізацію пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 08.04.2021 року № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань», де передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня.
Однак, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року у справі 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, вказане свідчить про те, що з 27.02.2020 року розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році та 2021 році підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) у розмірі, визначеному статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року:
«Щорічно до  5  травня  учасникам  бойових  дій  виплачується разова  грошова  допомога  у  розмірі  п`яти мінімальних пенсій за віком».
Апеляційний суд встановив те, що позивач є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, а тому має право на виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 та 2021 роках в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. 
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач пропустив строк звернення до суду про виплату вказаної допомоги у 2020 році.
Це пояснюється наступним.
Позивач звернувся з позовом про виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році 29 червня 2021 року.
Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Початок перебігу шестимісячного строку законодавець визначив альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року № 340/1019/19).
Одноразова грошова допомога до 5 травня, з урахуванням норми частини 4 статті 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплачується щороку до 30 вересня, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено виплату такої допомоги, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок.
Отже, з дня отримання одноразової допомоги особою, якій  вона призначена ця особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк, після отримання допомоги, демонструючи свою необізнаність щодо розміру допомоги, звернулась до відповідача із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
Таким чином, обчислюючи з 30 вересня 2020 року строк звернення до суду, з позовом про виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, апеляційний суд встановив, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 29.06.2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
У свою чергу, пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України встановлено, що суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Частиною четвертою статті 123 КАС України передбачено, що, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З огляду на вимоги цієї статті, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що висновок суду першої інстанції, про дотримання позивачем строку звернення до суду, з приводу виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, є передчасним, при цьому жодних підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цією позовною вимогою поважними апеляційний суд не встановив.
Таким чином, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, у вищевказаній частині позовних вимог, відтак, оскаржене рішення суду, відповідно до вимог статті 319 КАС України, необхідно скасувати, в частині визнання дій відповідача протиправними щодо виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у неповному обсязі та зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії, з одночасним прийняттям постанови про залишення позову без розгляду в цій частині з наведених вище підстав.
Щодо виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році, то відповідач протиправно відмовив позивачу у її виплаті в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, зважаючи на висновки апеляційного суду наведені вище, що є підставою для задоволення вищевказаної частини позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в частині визнання дій відповідача протиправними щодо виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у неповному обсязі та зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії. Тому рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно залишити без змін.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими та  такими, що частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                               П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в справі № 300/3126/21, в частині визнання протиправною бездіяльності управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області, щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, та зобов`язання управління соціального захисту населення Калуської міської ради Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня у 2020 році, у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплачених сум допомоги, скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов в цій частині залишити без розгляду.
У іншій частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в справі № 300/3126/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, виключно з підстав, передбачених частиною 5 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 Постанова складена 04.02.2022 року	 	З. М. Матковська