ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

17 січня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 743/2324/19
Головуючий у першій інстанції – Сташків В. Б.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/200/22

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді: Шарапової О.Л.,
суддів: Євстафіїва О.К., Харечко Л.К., 
секретар: Шапко В.М.

заявник (боржник): ОСОБА_1 ,
стягувач: ОСОБА_2 ,

Особа, яка подала апеляційну скаргу – ОСОБА_1 .

Оскаржується ухвала Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2021 року,

                                       В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2020 року, яке було залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 24 лютого 2021 р. та постановою Верховного Суду  від 16 червня 2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 478 152. 25 грн; розірвано договори суборенди земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Крпеян Л.Р. на території Клубівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, на території Грабівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області та на території Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської  області.

Ріпкинським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист № 743/2321/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 478152,25 грн., який прийнято до виконання 15.09.2021 р. приватним виконавцем Телявським А.М. 

У вересні 2021 року  ОСОБА_1   звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 743/2321/19, виданого Ріпкинським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 478 152,25 грн частково таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з припиненням обов`язку ОСОБА_1 на суму 172281,25 грн на підставі ст. 601 ЦК України, здійсненого за заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.07.2020 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що він зі згоди Грабівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, сплатив останнім 22.10.2019 р. суму у розмірі 125 588 грн, як оплату орендної плати, яку ОСОБА_3 мав сплатити на казначейський рахунок вказаної ради; зі згоди Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, сплатив останнім 25.10.2019 р. суму у розмірі 46 693,25 грн, як оплату орендної плати, яку ОСОБА_3 мав сплатити на казначейський рахунок вказаної ради.
Заявник вказує, що враховуючи положення ч. 3 ст. 528 ЦК України, та беручи до уваги, що відмова ОСОБА_2 від сплати орендної плати за договорами оренди могла призвести до припинення оренди, яка б неминуче призвела до автоматичного припинення суборенди, тому після сплати вищевказаних грошових коштів за зобов`язаннями ОСОБА_2 до нього перейшло право вимоги по зобов`язаннях ОСОБА_2 по сплаті орендної плати за 2019 рік за договорами оренди у загальному розмірі 172 281,25 грн, тобто борг ОСОБА_2 у загальному розмірі 172 281,25 грн відступлений  йому.
01.07.2020 року він звернувся до ОСОБА_2 із повідомленням про заміну кредитора (про відступлення права вимоги), із вимогою про оплату коштів у розмірі 172 281,25 грн, яке було отримано ОСОБА_2 15.07.2020 року проте жодних дій не було вчинено. 
03.07.2020 року він звернувся до ОСОБА_2 із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, вказуючи про те, що між ними є зустрічні однорідні вимоги, що надає можливість провести їх зарахування, яка була отримана ОСОБА_2 10.07.2020 року.
Вказує, що ним, як боржником, вже виконано частково (в розмірі 172 281,25 грн ) зобов`язання перед ОСОБА_3 , як стягувачем за рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2020 року, на підставі якого видано виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 478 152,25 грн.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2021 року у задоволенні заяви  про визнання виконавчого листа № 743/2321/19, виданого Ріпкинським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 478 152,25 грн частково таким, що не підлягає виконанню – відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву. 
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувана ухвала є незаконною. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на ст. 528 ЦК України, та зазначає, що відмова ОСОБА_2 від сплати орендної плати за договорами оренди могла призвести до припинення оренди, яка б неминуче призвела до автоматичного припинення суборенди, тому після сплати вищевказаних грошових коштів за зобов`язаннями ОСОБА_2 , до нього перейшло право вимоги по зобов`язаннях ОСОБА_2 з орендної плати за договорами оренди у загальному розмірі 172281,25 грн. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що оскільки ОСОБА_2 не оскаржено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.07.2020 року, та судовим рішенням, яке набрало законної сили, не визнано її недійсною, тому є всі законні підстави вважати наявність факту зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 172281,25 грн. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що виконавши за ОСОБА_2 зобов`язання, він став для ОСОБА_2 новим кредитором на суму, що сплачена Грабівській та Задеріївській сільським радам.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.09.2021 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Встановлено, що ОСОБА_1 зі згоди Грабівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області  (т. 1 а.с. 216), сплатив останнім 22.10.2019 р. суму у розмірі 125 588 грн, що підтверджується квитанцією ПАТ «КРЕДОБАНК», як оплату суборендарем орендної плати по зобов`язанням ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 207).
Зі згоди Задеріївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (лист від 16.10.2019 № 287) (т. 1 а.с. 215), ОСОБА_1 сплатив останнім 25.10.2019 р. суму у розмірі 46 693,25 грн, що підтверджується квитанцією ПАТ «КРЕДОБАНК», як оплату суборендарем орендної плати по зобов`язанням ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 208).
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із повідомленням про заміну кредитора (про відступлення права вимоги), в якій ставив вимогу про оплату коштів у розмірі 172 281,25 грн,  яке було отримано ОСОБА_2 ( т. 2 а.с. 146-149).
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, вказуючи про те, що між ними є зустрічні однорідні вимоги, що надає можливість провести їх зарахування, яка була отримана ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 141-145).
Згідно ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 3 ст. 528 ЦК України інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник є боржником перед ОСОБА_2 за судовим рішенням, а ОСОБА_2 не є боржником перед заявником, тобто відсутні підстави для зарахування зустрічних вимог; заявник не позбавлений можливості заявити вимоги про повернення безпідставно отриманого майна до визначеного ним кола осіб; до правовідносин сторін не можуть бути застосовані приписи ч.3 ст. 528 ЦК України.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з приписами законодавства та матеріалами справи. 
Доводи апеляційної скарги про те, що за приписами  ст. 528 ЦК України відмова ОСОБА_2 від сплати орендної плати за договорами оренди могла призвести до припинення оренди, яка б неминуче призвела до автоматичного припинення суборенди, тому після сплати вищевказаних грошових коштів за зобов`язаннями ОСОБА_2 , до нього перейшло право вимоги по зобов`язаннях ОСОБА_2 з орендної плати за договорами оренди у загальному розмірі 172281,25 грн, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції , оскільки заявник не позбалений можливості заявити вимоги про повернення безпідставно отриманого майна до визначеного ним кола осіб.  
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_2 не оскаржено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 03.07.2020 року, та судовим рішенням, яке набрало законної сили, не визнано її недійсною, тому є всі законні підстави вважати наявність факту зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 172281,25 грн., не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки такі доводи є довільним тлумаченням правових норм. 
Доводи апеляційної скарги про те, що виконавши за ОСОБА_2 зобов`язання, він став для ОСОБА_2 новим кредитором на суму, що сплачена Грабівській та Задеріївській сільським радам, не спростовують правильність висновків суду першої інситанції, оскільки заявник не позбавлений можливості заявити вимоги про повернення безпідставно отриманого майна до визначеного ним кола осіб.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
                                        П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня  складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 17 січня  2022 року. 

Головуюча :                                         Судді :