Ухвала
28 січня 2022 року
м. Київ
справа № 333/7663/15
провадження № 61-20119ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики у розмірі 625 650,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 13 жовтня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-21028св19).
Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року залишено без змін.
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати суду докази, що підтверджують його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання. 
Копію ухвали суду касаційної інстанції було направлено ОСОБА_1 на зазначену у касаційній скарзі поштову адресу 24 грудня 2021 року.
Зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення акціонерного товариства «Укрпошта» (трек-номер 
№ 0306308038590) убачається, що вказане поштове відправлення було вручено ОСОБА_1 05 січня 2022 року.
Отже, оскільки у відведений судом строк, станом на 28 січня 2022 року, ухвала суду касаційної інстанції не виконана, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу вважати неподаною та повернути заявникові.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Д. Д. Луспеник