П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 лютого 2022 р.	м.Одеса	Справа № 540/5533/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови у нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка вказала, що звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  та про отримання грошової допомоги відповідно до п.7-1 Розділу  XV  Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак відповідач період роботи з 03.05.1986 року по 17.08.1993 року не зарахував позивачці до стажу, що стало підставою для відмови у виплаті грошової допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. 
Суд визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком  та зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що період роботи позивача з 03.05.1986 року по 17.08.1993 року на посаді вихователя у колгоспному дитячому садку прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності, а відтак, позивачка має право на призначення грошової допомоги.
Водночас, суд зазначив, що в даному випадку відповідачем допущено протиправну бездіяльність, а не дії, як то зазначено в позовній заяві, тому належним способом відновлення порушеного права позивачки є визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання суб`єкта владних повноважень  нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу в передбачених законом розмірах.  

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ПФУ в Херсонській області в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що період роботи позивачки на посаді вихователя у дитячому садочку "Сонечко" с. Павлівка Генічеського району Херсонської області колгоспу "60лет Октября" не зараховується до спеціального стажу при визначенні права на призначення грошової допомоги, оскільки колгоспи не є закладами комунальної та державної форми власності, відтак підстав для нарахування та виплати грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV немає. 
Позивачка не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.04.2021 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України  "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та отримання грошової допомоги відповідно до п.7-1 Розділу  XV  Прикінцевих положень вищезазначеного Закону.
За результатами розгляду документів та даних реєстру застрахованих осіб відповідачем обраховано страховий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком, який становить 41 рік 02 місяці 16 днів.
Листом від 21.05.2021 року №3266-2768/К-02/8-2100/21 ГУ ПФУ у Херсонській області повідомило позивача про те, що робота вихователем у колгоспному дитячому садку зараховується до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. Однак до стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, така робота не зараховується, оскільки колгоспи мали колективну форму власності. Отже, до стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, зараховано лише 26 років 8 місяців, що недостатньо для призначення та виплати грошової допомоги.
Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій при призначенні пенсії за віком, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до підпункту «е»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Відповідно до пункту 7-1 розділу  XV  Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого  статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок затверджено  постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року     №1191.
Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж»  статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.
До вказаного Переліку входять посади вчителів, вихователів загальноосвітніх навчальних закладів та вихователі дошкільних навчальних закладів всіх типів.
Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
В свою чергу, відповідно до частини четвертої  статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту»  педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Пунктом 1 статті 39  Закону України «Про позашкільну освіту»  визначено перелік позашкільних закладів, на які поширюється дія даного Закону.
Статтею 29 Закону України «Про освіту»  передбачено, що в структуру освіти входить дошкільна освіта.
Згідно зі  статтею 5 Закону України «Про дошкільну освіту»  систему дошкільної освіти становлять дошкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.
Як вбачається із записів трудової книжки, ОСОБА_1 у період з 03.05.1986 року по 17.08.1993 року працювала на посаді вихователя  дитячого садку в колгоспі "60 років Жовтня".
ГУ ПФУ у Херсонській області  не зарахувало період роботи позивачки з 03.05.1986 року по 17.08.1993 року вихователем в колгоспі "60 років Жовтня", оскільки, на думку суб`єкта владних повноважень, в оспорюваний період колгоспи мали колективну форму власності і не належали до закладів і установ державної або комунальної форми власності.
Разом з цим, відповідно до статей 16, 18 Закону Української PCP «Про народну освіту» від 28 червня 1974 року, що діяв на час роботи позивачки у вказаний період, з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади. Влаштування дітей у дитячі дошкільні заклади провадиться за бажанням батьків або осіб, які їх замінюють.
Дитячі дошкільні заклади організовувались виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.
Таким чином, в період роботи позивачки з 03.05.1986 року по 17.08.1993 року в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста. Колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 466/2943/17.
Відповідно до  статті 10 Конституції  УРСР від 20 квітня 1978 року основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.
Стаття 11 Конституції  УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що стаж роботи позивачки в період з 03.05.1986 року по 17.08.1993 року безпідставно не зарахований відповідачем до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Оскільки інших доводів щодо відсутності підстав для отримання позивачем грошової допомоги ГУ ПФУ в Херсонській області не зазначало, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав відмову у зарахуванні спірного періоду неправомірною та поклав на відповідача обов`язок виплатити позивачці грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що передбачено пунктом 7-1  Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, тому суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                           
                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п.2 ч.5  ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.           

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.   Скрипченко В.О.