УХВАЛА
17 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 522/21756/17
провадження № 51-732 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання пунктів 2, 3, 4 ч. 2 та ч. 6 вказаної статті.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи, яка подає скаргу та згідно з вимогами ч. 4 даної статті касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Зі вступної частини касаційної скарги вбачається, що скаргу подано засудженою ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , проте касаційну скаргу підписано лише захисником. Дана розбіжність потребує узгодження.
За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК у касаційній скарзі необхідно зазначити судове рішення, що оскаржується. Проте, усупереч вказаному у вступній частині касаційної скарги не зазначено, яке саме судове рішення оскаржується захисником, яким судом та коли постановлено це рішення. 
Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Тому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при її винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги захисника фактично зводяться до його посилань на неповноту судового розгляду, не згоди з наданою судами оцінкою доказів та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. 
Крім того, захисник у своїй касаційній скарзі хоча і покликається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте не конкретизує яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , та не обґрунтовує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом оскаржуваного рішення, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 374, 404, 409, 412, 413, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Також, захисником не вказано, які конкретно доводи його апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, суд апеляційної інстанції та на які з них не надав відповіді.
Крім того, в порушення вимог ч. 6 ст. 427 КПК захисником не долучено до касаційної скарги її копій з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Що стосується клопотання захисника про зупинення виконання вироку суду першої інстанції щодо засудженої ОСОБА_4 , то це питання відповідно до положень ч. 1                         ст. 430 КПК підлягає вирішенню лише після відкриття касаційного провадження. 
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 20 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                             ОСОБА_3