ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" січня 2022 р.     м.Львів                                                    Справа №914/4/20
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                            І.Б. Малех
суддів                                                            В.М. Гриців
                                                            О.В. Зварич 
секретар судового засідання                    Кришталь М.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства “Приватно - виробничої фірми “М”ясопром”, б/н від 29.10.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/3634/21 від 01.11.2021)
на рішення Господарського суду Львівської області від 28.09.2021 (повний текст рішення складено 07.10.2021, суддя Іванчук С.В., м. Львів)
у справі № 914/4/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Галичина-Захід”, с. Кавсько, Стрийський район, Львівська область
до відповідача Приватної виробничої фірми “М`ясопром”, м. Рава-Руська, Жовківський район, Львівська область
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, м. Львів
про стягнення 1    960    638,12 грн.
та за зустрічним позовом Приватної виробничої фірми “М`ясопром”, м. Рава-Руська, Жовківський район, Львівська область
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Галичина-Захід”, с. Кавсько, Стрийський район, Львівська область,
про стягнення 279    423,14 грн.

за участю представників учасників процесу:
від позивача за первісним позовом: Шабаровський Б.В. – адвокат (ордерт серія АА №1138691 від 17.11.2021);
від відповідача за первісним позовом: не з`явились;
третя особа:  не з”явились; 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Галичина-Захід» до ПВФ «М`ясопром» про стягнення 1    469    900,65 грн. заборгованості за договором поставки, 14    980,91 грн. 3% річних, 159    635,24 грн. пені, 22 141,19 грн. інфляційних втрат, 293    980,13 грн. 20% штрафу. 
Позов мотивований тим, що в період з 13 по 16 серпня 2019 року, позивач поставив відповідачу товар, згідно з видатковими накладними № 1111 від 13.08.2019, № 1121 від 14.08.2019, № 1130 від 15.08.2019 та № 1140 від 16.08.2019 на суму 1 644 680,00 грн. У свою чергу ПВФ «М`ясопром» лише частково оплатило поставлений товар, у зв`язку з чим станом на 20.12.2019 заборгованість ПВФ «М`ясопром» перед ТзОВ «Галичина-Захід» за поставлений товар становить 1 469 900,65 грн., які позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача. Крім суми, основного боргу, позивач за первісним позовом також просить стягнути з відповідача 14 980,91 грн. 3% річних, 159 635,24 грн. пені, 22 141,19 грн. втрат від інфляції та 283    980,13 грн. штрафу (20%). 
При цьому, також вказує, що Держпродспоживслужба листом №11.3-21/9518 від 23.04.2021 повідомила, що м`ясо поставлених відповідачу свиней досліджувалося Львівською регіональною державною лабораторією Держпродспоживслужби, за результатами дослідження, вірусу АЧС не було виявлено. Стверджує, що в рішенні № 1 про вилучення, утилізацію та знищення сільськогосподарської сировини і харчових продуктів, що непридатні до використання, від 10.09.2019 про наявність вірусу АЧС у м`ясі, яке походить від поставлених свиней, не зазначено, а м`ясо визнане непридатним для використання з інших причин, через протермінування терміну зберігання м`яса та наявність бактерій групи кишкової палички; наявними у справі корінцями ветеринарних свідоцтв від 13.08.2019, 14.08.2019, 15.08.2019, 16.08.2019, поясненнями ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, ветеринарними довідками АА № 992739 та АА № 992741 підтверджується, що при відвантаженні кожна партія свиней пройшла ветеринарний контроль закріпленим за позивачем державним ветеринарним лікарем, за результатами проведення якого тварини були визнані клінічно здоровими. Також зазначає, що    забій свиней, поставлених 14-16.08.2019, здійснювало ПП «ЩІІН», після забою свиней підприємством була видана декларація виробника (посвідчення про якість) № 150 від 14.08.2019 та № 151 від 15.08.2019, в яких зазначено, що свинина та субпродукти піддані ветеринарно-санітарній експертизі, туші проклеймовані клеймом, термін зберігання - 12 діб. Цим на думку позивача за первісним позовом, підтверджується, що м`ясо пройшло ветеринарно-санітарну експертизу. Щодо листа головного ветеринарного інспектора Німеччини від 04.09.2019, позивач за первісним позовом зазначає, що вказаний лист жодним чином не підтверджує обізнаність позивача зі спалахом АЧС у його господарстві. У цьому листі не зазначено, що зразки, які досліджувалися приватною лабораторією у Німеччині, походять саме з господарства позивача; по-друге, жодних зразків для будь-яких досліджень позивач нікому не надавав аж до прибуття працівників Держпродспоживслужби о 17:00 16.08.2019; позивач не знав про наявність цього листа до моменту його подання представником відповідача до суду, Держпродспоживслужба не інформувала позивача про надходження (отримання) цього листа; зміст листа свідчить про те, що позитивний результат дослідження зразків крові на АЧС не є остаточним - він не був погоджений із німецькою національною референтною лабораторією АЧС в інституті Фрідріха Леффлера, а розслідування спільно з датською службою ветеринарії все ще в процесі.
Відповідач за первісним позовом заперечив стосовно позовних вимог з підстав, наведених у відзиві та зустрічній позовній заяві. Зокрема, відповідач за первісним позовом зазначає, що позивачем було поставлено свиней з підприємства, на якому було виявлено Африканську чуму свиней, у зв`язку з чим такі свині не могли бути використані ПП ПВФ «М`ясопром» та підлягали утилізації, в порядку протиепізіоотичних заходів. Оскільки, такі свині не могли бути використані відповідачем за призначенням у виробництві, то придбаний товар не відповідав належним якісним характеристикам товару. З урахуванням того, що такий якісний недолік, як неможливість використання товару не можна було б усунути та/або замінити на товар належної якості, відповідач за первісним позовом    був змушений відмовитись від оплати такого товару. Як наслідок, заявлені позивачем за первісним позовом, на думку відповідача за первісним позовом, позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

У березні 2020 року ТОВ «М`ясопром», в свою чергу звернувся до ТОВ «Галичина-Захід» із зустрічним позовом про стягнення 104 643,79 грн. збитків за забій, перевезення, зберігання та утилізацію товару неналежної якості та 174 779,35 грн. оплати за товар неналежної якості.
Зустрічний позов обґрунтовано тим, що поставка свиней була здійснена позивачем із зони спалаху АЧС, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості реалізувати м`ясну продукцію, отриману після забою свиней, та поніс збитки, пов`язані з простоєм, перевіркою, утилізацією продукції, яка підлягала знищенню відповідно до розділу VI Інструкції з профілактики та боротьби з АЧС, затвердженої    наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.03.2017 №111    (далі    Інструкція). При цьому позивач знав про спалах АЧС ще до 16.08.2019, про що свідчить зміст електронного листа головного ветеринарного інспектора Німеччини від 04.09.2019 до першого заступника голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, відповідно до якого вже 15.08.2019 дослідження у Німеччині дало позитивний результат на наявність АЧС у зразках, що походять з вул. Стрийська, Стрийського району Львівської області, що відповідає місцезнаходженню позивача. Проте, позивач не повідомив відповідача про спалах АЧС та не припинив поставки продукції, з метою недопущення розповсюдження інфекції.
Позивач за первісним позовом, заперечуючи проти зустрічного позову, вказував про те, що відповідач не дотримався встановленого умовами договору порядку пред`явлення претензій по якості товару, оскільки лише 05.09.2019 звернувся з листом про врегулювання взаємовідносин сторін, а отже втратив право на задоволення вимог, пов`язаних з поставкою товару неналежної якості. Відповідачем також не надано доказів виявлення вірусу АЧС в отриманій від позивача продукції в спірний період, а м`ясо було утилізовано, в зв`язку з простроченням терміну зберігання. Отже, відповідач не довів невідповідності товару вимогам, щодо якості, тоді як увесь товар перед відвантаженням відповідачу пройшов належний ветеринарний контроль, а також предзабійну перевірку самим покупцем.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 23 грудня 2020 року, у задоволенні первісного позову відмовлено повністю; зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з позивача користь відповідача 174 779,35 грн. вартості товару неналежної якості, у задоволенні зустрічної позовної вимоги про стягнення 104 643,79 грн. збитків відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 24.03.2021р. у справі №914/4/20 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галичина-Захід" задоволено частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 23 грудня 2020 року і рішення Господарського суду Львівської області від 29 вересня 2020 року у справі № 914/4/20 скасовано, а справу № 914/4/20 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Дана постанова мотивована тим, що суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Однак, в порушення зазначеного, суди попередніх інстанцій до уваги зазначене вище не взяли та в порушення вищенаведених процесуальних норм зробили бездоказовий висновок про істотне порушення вимог по якості поставленого товару, керуючись виключно припущенням про ймовірний період занесення вірусу АЧС на підприємство позивача, чим фактично звільнили відповідача від доведення обставин, які входять до предмету доказування у даному спорі (пункт 47 Постанови). Унаслідок цього, суди також проігнорували та не надали оцінки доводам позивача про те, що: (1) кожна партія свиней пройшла ветеринарний контроль позивача та предзабійну перевірку самим відповідачем; (2) у поставленому у спірний період м`ясі свиней вірусу АЧС виявлено не було, а товар був утилізований з інших причин.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.09.2021 у справі №914/4/20 первісний позов задоволено частково; стягнуто з Приватної виробничої фірми «М`ясопром» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина-Захід» 1    469    900,65грн. основного боргу, 22    141,19 грн. інфляційних втрат, 12    893,66 грн. 3% річних, 159    256,65 грн. пені, 293    980,13 грн. 20% штрафу та 29    372,58 грн. судового збору; в решті позовних вимог щодо стягнення 3% річних та пені відмовлено; у задоволенні зустрічного позову - відмовлено.
Дане рішення мотивовано тим, що відповідачу за первісним позовом ПВФ «М`ясопром» 18.08.19 було відомо про спалах АЧС на території ТОВ «Галичина-Захід», та здійснено поставки м`яса з джерела походження АЧС, зокрема 19.08.2019 ТОВ «Візит» та ТОВ «Агро-Інвест», яке останніми повернуто відповідачу, доказів повідомлення про дані обставини, відповідачем головного державного інспектора ветеринарної медицини району не подано, доказів спалення позивачем за зустрічним позовом потенційно контамінованої продукції, як зазначає позивач за зустрічним позовом не подано, доказів прийняття Головним державним інспектором району (міста) розпорядження, щодо позивача за зустрічним позовом до встановлення діагнозу, про припинення забою і реалізації тварин усіх видів і продуктів їхнього забою, не допущення вивезення туш свиней, м"яса не надано, утилізація та знищення сільськогосподарської сировини, проведена не в результаті обставин, які мали місце на господарстві відповідача за зустрічним позовом, а в зв"язку із непридатністю м`яса, визначеного за оранолептичними показниками поверхні м`яса, протермінованим зберіганням м`яса, відповідно до ДСТУ 7158:2010, невідповідністю бактерії групи кишкової палички станом на момент вказаного дослідження. Наявними у справі доказами, зокрема корінцями ветеринарних свідоцтв, ветеринарними довідками, підтверджується, що при відвантаженні кожна партія свиней пройшла ветеринарний контроль закріпленим за позивачем державним ветеринарним лікарем, за результатами проведення якого тварини були визнані клінічно здоровими. Видані ПП «Щін», після забою свиней декларації виробника (посвідчення про якість) № 150 від 14.08.2019 та № 151 від 15.08.2019, в яких зазначено, що свинина та субпродукти піддані ветеринарно-санітарній експертизі, туші проклеймовані клеймом, також підтверджують якість сировини, як вже встановлено, згідно звіту про результати паталогічного дослідження (біологічного) матеріалу №001251/ п.м. 19    від 30.08.2019р. ДНК вірусу АЧС свиней не виявлено. Відповідно до цього, керуючись положеннями ст. ст. 22, 526, 525, 712, 692, 610, 612, 625 ЦК України підставними визнано позовні вимоги позивача за первісним позовом та відсутні правові підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідач за первісним позовом Приватно виробнича фірма «М`ясопром» не погодившись з винесеним рішенням подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що дане рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та з неповним і невірним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а саме:
Судом першої інстанції, на думку скаржника, не було досліджено правовий статус підприємства відповідача у спірних правовідносинах, залишено поза увагою той факт, що відповідач, в даному випадку є інфікованим об`єктом та контактним підприємством, до якого також мали б застосовуватись протиепізоотичні заходи, що не допускають подальшого поширення свиней та м`ясної продукції з них. 
Окрім того, вважає, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин п.5.2. договору та не застосував положення ст. 688 ЦК України , оскільки, позивачу було відомо про наявність хвороби на підприємстві на час здійснення спірних поставок, що виключає можливість посилання на невчасне звернення покупця до продавця з зауваженнями, щодо якості товару. 
Також, вважає, що суд безпідставно залишив поза увагою лист головного ветеринарного інспектора Німеччини, щодо дослідження біологічних зразків , що походять з 82420, Львівська область Стрийський район, вул. Стрийська, який є доказом обізнаності позивача про вірус АЧС на момент вчинення спірних поставок. 
Крім того, скаржник вважає передчасним висновок про відсутність інфікування придбаних відповідачем свиней, з огляду на дослідження, лише трьох зразків з партії придбаного товару та не врахував, що згідно положень Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, товар вважається інфікованим об`єктом , якщо він контамінований вірусом АЧС або якщо міг би бути контамінованим таким вірусом. 
Відповідно до цього вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким просить в задоволенні первісного позову - відмовити, а зустрічний позов – задоволити. Додатково повідомляє, що стороною відповідача буде понесено витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з поданням апеляційної скарги, орієнтовний розмір яких складатиме 7000,00 грн. 

Позивач за первісним позовом – ТОВ «Галичина-Захід» у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи такої, вказуючи на те, що відповідно до змісту п.2 розділу IV Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, діагноз на АЧС вважається встановленим виключно при отриманні позитивних результатів при проведенні лабораторних досліджень проб біологічного та патологічного матеріалу з використанням полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) в уповноважених акредитованих державних лабораторіях ветеринарної медицини. Звітом про результати лабораторного дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001251 п.м./19 від 30.08.2019, наданим Львівською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та листом Держпродспоживслужби № 11.3-21/9518 від 23.04.2021 підтверджується, що м`ясо, отримане від свиней, що були поставлені позивачем відповідачу 13-16 серпня 2019 року, досліджувалося Львівською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на предмет наявності вірусу АЧС і за результатом дослідження вірусу АЧС у ньому не було виявлено. Таким чином вказує, що у справі наявний належний доказ того, що поставлені позивачем свині не були інфіковані вірусом АЧС. Відповідачем не доведено та матеріалами справи не підтверджується, а навпаки спростовується , що поставлений товар був інфікований вірусом АЧС і що позивач у момент здійснення спірних поставок знав про наявність вірусу АЧС у його господарстві, то, з огляду на це відмова відповідача від договору поставки в порядку ч.2 ст. 678 ЦК України є неправомірно, а рішення суду відповідно є законним та обґрунтованим. Вказує, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс та очікує понести під час розгляду справи судом апеляційної інстанції становить 180    000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
13.12.2021 в канцелярію суду від представника скаржника поступили додаткові письмові пояснення у справі, в яких останній вказує, що ПП ПВФ «М`ясопром» є контактним господарством та інфікованим об`єктом в розумінні Інструкції з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, оскільки воно придбало живих свиней у підприємства позивача – джерела походження АЧС, в період поширення такого вірусу, а отже, придбані свині та об`єкти, з якими вони контактували могли бути контаміновані вірусом АЧС та збудник АЧС міг бути занесений на підприємство відповідача. Вважає, що поставка свиней з джерелом поширення вірусу АЧС в період поширення такого вірусу, є достатньою підставою для застосування правових наслідків, щодо поставки товару неналежної якості, адже такі свині до подальшого споживання та використання не підлягають. 

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2021 (головуючий суддя – Малех І.Б., судді – Гриців В.М., Зварич О.В.) поновлено Приватному підприємству “Приватно-виробничої фірми “М”ясопром” строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2021 року у справі №914/4/20 та відкрито апеляційне провадження за такою. Зупинено дію рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2021 року у справі №914/4/20 до вирішення справи Західним апеляційним господарським судом. Витребувано матеріали справи №914/4/20.
23.11.2021 в канцелярію Західного апеляційного господарського суду поступили матеріали справи №914/4/20. 
В подальшому ухвалою суду від 25.11.2021 призначено розгляд справи №914/4/20 в судове засідання на 15.12.2021. 
В судовому засіданні 15.12.2021 заслухавши пояснення представників учасників процесу судова колегія оголосила перерву в судовому засіданні до 26.01.2022. 
25.01.2022 в канцелярію суду від представника відповідача адвоката Станько Т. поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з захворювання на covid-19 в результаті чого перебуває на листку тимчасової непрацездатності. 
Також, 25.01.2022 в канцелярію суду від представника відповідача адвоката Галайського О.В. поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням в контакті з особами, в яких було виявлено захворювання на covid-19, з метою збереження та захисту життя та здоров`я інших учасників судового процесу, а також недопущення подальшого поширення захворювання.
В судове засідання 26.01.2022 з`явився представник позивача за первісним позовом – адвокат Шабаровський Б.В., який заперечив проти відкладення розгляду справи, пославшись на те, що пояснення представників сторін по справі були заслухані в попередньому судовому засіданні, а нових письмових пояснень чи доказів не подано. 
Судова колегія апеляційного суду вивчивши подані клопотання представників скаржника, ухвалила відмовити в задоволенні таких з підстав того, що представниками сторін в попередньому судовому засіданні були надані пояснення і заперечення, щодо апеляційної скарги в даній справі, а нових доказів чи письмових пояснень на адресу суду не надходило. 
Представник позивача за первісним позовом - адвокат Шабаровський Б.В. в судовому засіданні 26.01.2022 заперечив доводи апеляційної скарги, з мотивів, наведених у відзиві, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Третя особа не скористалась своїм правом, згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не подала суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, додатковими поясненнями та відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін в попередньому судовому засіданні та представника позивача за первісним позовом в даному судовому засіданні, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 23 вересня 2021 року у справі №914/4/20 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного. 
Обставини справи:
20.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галичина-Захід" (постачальник) та Приватним підприємством «Приватною виробничою фірмою "М`ясопром" (покупець) укладено договір поставки №17-031 живих свиней. Асортимент, кількість, ціна та інші відомості про товар визначаються сторонами у видаткових накладних, оформлених постачальником (Т-1, а. с. 3-6).
Згідно п.2 договору, датою поставки товару є дата зазначена на товарно-транспортній накладній: для поставок на умовах FСА - це дата товарно-транспортної накладної; для поставок на умовах СРТ - це дата доставки, зазначена в товарно-транспортній накладній та/або у видатковій накладній. З цього часу право власності на товар, а також ризик випадкової втрати, знищення та/чи пошкодження товару переходить до покупця. Датою переходу права власності на товар у випадку повернення товару покупцем є дата фактичного отримання товарів постачальником.
Прийом товару за кількістю та асортиментом здійснюється в пункті поставки. Уповноважений представник покупця при прийманні товару повинен перевірити кількість, стан та асортимент. У разі виявлення невідповідності товару покупець має повідомити постачальника про це негайно до моменту, коли транспортні засоби залишать територію складу покупця (на умовах СРТ)/ складу постачальника (на умовах FСА).
Даним договором в п.3.3. сторони погодили, що покупець здійснює попередню оплату товару до дати поставки товару, але не пізніше 3 календарних днів з дати поставки товару. Платежі, здійснені покупцем, в першу чергу будуть зараховуватись як оплата за раніше отриманий та неоплачений товар, у випадку нарахування штрафних санкцій оплата в першу чергу буде зараховуватись як оплата штрафних санкцій. Сторони також погодили, що у постачальника виникають зобов`язання по поставці товару лише після здійснення попередньої оплати в повному обсязі згідно із п.3.3 договору. Виникнення заборгованості, прострочення або здійснення платежів не в повному обсязі та з простроченням, надає право постачальнику не поставляти товар покупцю до виконання ним своїх грошових зобов`язань перед постачальником. Сторони зобов`язані щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа кожного місяця підписувати акт звірки взаєморозрахунків за попередній місяць (чи за місяць, в якому відвантажувався товар).
Постачальник надає покупцю українські ветеринарні сертифікати, а також, на вимогу покупця, постачальник може також додатково надати належним чином завірені копії задокументованих результатів тестування крові тварин з лабораторій європейських країн, які засвідчують відсутність у тварин, які продаються за цим договором, усіх чи будь-яких інших захворювань, інфекцій тощо (пункт 5.1); у випадку претензій до якості покупець повинен надіслати письмове повідомлення постачальнику, протягом 24 годин, з моменту виявлення не належної якості товару, щоб постачальник міг дослідити такий товар та наслідки (пункт 5.2).
До визнання претензії по якості постачальником покупець не має права використовувати поставлений товар без попередньої згоди на це постачальника. Водночас покупець зобов`язаний вжити всіх належних заходів для забезпечення схоронності товару. Заявлена покупцем рекламація не дає йому права відмовлятися від виконання платіжного зобов`язання щодо погашення заборгованості перед постачальником (пункти 5.3, 5.4 договору).
Відтак, обставинами справи встановлено,що у період з 02 по 12 серпня 2019 року позивач поставив відповідачу 657 голів живих свиней (Т-2, а. с. 9-16). Вказані поставки повністю оплачені відповідачем, що визнається обома сторонами.
Водночас, у період з 13 по 16 серпня 2019 року позивач поставив відповідачу 289 голів живих свиней на загальну суму 1 644 680,00 грн., із яких 13.08.2019 - 150 свиней, 14.08.2019 - 34 свині, 15.08.2019 - 35 свиней, 16.08.2019 - 70 свиней (Т-2, а. с. 17-20). Вказані поставки були частково оплачені відповідачем в розмірі 174 779,35 грн., що також визнається обома сторонами (Т-2, а.с.102; Т-2, а.с.85; Т-2, а.с.91). Поставлені свині були забиті 13-16 серпня 2019 року на території ПП «ЩІІН» (с. Стрілків Стрийського району Львівської області) та самим відповідачем (Т-3, а.с.39-52). Відтак позивач вважає, що заборгованість відповідача за первісним позовом становить 1    469    900,65 грн. за договором поставки, 14    980,91 грн. 3% річних, 159    635,24 грн. пені, 22 141,19 грн. інфляційних втрат, 293    980,13 грн. 20% штрафу. 
Відповідач за первісним позовом заперечив позовні вимоги вказавши, що поставка свиней була здійснена позивачем із зони спалаху АЧС, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості реалізувати м`ясну продукцію, отриману після забою свиней, та поніс збитки, пов`язані з простоєм, перевіркою, утилізацією продукції, яка підлягала знищенню, відповідно до розділу VI Інструкції з профілактики та боротьби з АЧС, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.03.2017 №111. При цьому позивач знав про спалах АЧС, ще до 16.08.2019, про що свідчить зміст електронного листа головного ветеринарного інспектора Німеччини від 04.09.2019 до першого заступника голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, відповідно до якого вже 15.08.2019 дослідження у Німеччині дало позитивний результат на наявність АЧС у зразках, що походять з вул. Стрийська, Стрийського району Львівської області, що відповідає місцезнаходженню позивача. Проте позивач не повідомив відповідача про спалах АЧС та не припинив поставки продукції, з метою недопущення розповсюдження інфекції. Вважає, що ПП ПВФ «М`ясопром» є контактним господарством по відношенню до ТОВ «Галичина-Захід», як джерела походження АЧС, оскільки, відповідач придбав у позивача свиней у період, коли на підприємстві вже було занесено АЧС. Отже, як зазначає відповідач за первісним позовом, протиепізоотичні заходи, пов`язані з недопущенням подальшого поширення вірусу АЧС мали стосуватись і підприємства відповідача. Однак, ні позивач, ні будь які контролюючі органи про факт поширення вірусу АЧС відповідача не повідомляли, про відповідні подію відповідач дізнався від контрагентів покупців. Відповідно, свині, які надійшли на ПП ПВФ «М`ясопром» від позивача з 13.08.2019 по 16.08.2019, а також м`ясна продукція з них, у зв`язку з вищенаведеними обставинами не підлягають подальшому використанню, розповсюдженню і повинні бути знищенні. Як наслідок, відповідач, як покупець, за рахунок поставленого вищезазначеного товару не міг задоволити своїх потреб, пов`язаних з призначенням товару та виробничих особливостей підприємства. Відповідач, за первісним позовом зазначає, що звертався до позивача за первісним позовом з заявами, щодо проблеми поставки свиней з джерела поширення АЧС, пропонував обговорити питання понесених збитків відповідачем, а також з проханням вжити протиепізіотичних заходів, щодо утилізації свиней, які було поставлено ТОВ «Галичина-Захід», однак такі, залишились без розгляду і без реагування з боку позивача. Також ПП ПВФ «М`ясопром» повідомляло ТОВ «Галичина-Захід» про те, що вони відмовляються від укладеного сторонами договору і відмовляються оплачувати поставлену продукцію, яка підлягає знищенню. Відповідно до цього, подав зустрічний позов до ТОВ «Галичина-Захід» про стягнення 104    643,79 грн. збитків за забій, перевезення, зберігання та утилізацію товару неналежної якості та 174    779,35 грн. оплати за товар неналежної якості.
Наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що перед кожним забоєм проводився передзабійний огляд тварин. За результатами передзабійного огляду тварини, які поставлялися (позивачем відповідачу) 13-16 серпня 2019 року, були визнані клінічно здоровими, температура тіла в межах норми (ветеринарні довідки АА № 992739 від 14.08.2019, АА № 992741 від 15.08.2019 Т-7, а.с.24, АА № 992744 від 16.08.2019 – Т-4, а.с.16; корінці ветеринарних свідоцтв – Т-3, а.с.11-15; пояснення третьої особи – Т-4, а.с.8). Передзабійний ветеринарний огляд було проведено державним лікарем ветеринарної медицини - завідуючим Дашавської дільниці ветеринарної медицини Бойком Я. І., який діяв відповідно до наказу начальника Стрийської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 24-в від 29.07.2019 (Т-3, а.с.17) та на підставі договору №3 від 02.01.2019, укладеного між Стрийською районною державною лікарнею ветеринарної медицини та позивачем (Т-3, а.с.16-17).
Наявними у справі деклараціями виробника (посвідчення про якість) №150 від 14.08.2019, №151 від 15.08.2019 (Т-7, а.с.25), також підтверджується, що свинина та субпродукти були піддані ветеринарно-санітарній експертизі, за результатами якої не було виявлено обмежень до подальшої реалізації свинини.
Разом з цим, 16.08.2019 о 16:00 позивач повідомив Стрийське районне управління Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про підвищений падіж свиней на території господарства (Т-4, а.с.17; Т-4 а.с.20; Т-3, а.с.126). Того ж дня, 16.08.2019, о 17:00 спеціалісти Стрийського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, Стрийської районної державної лікарні ветеринарної медицини та Львівської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби прибули на підприємство позивача для проведення епізоотичного обстеження та відбору патологічного матеріалу для проведення лабораторних досліджень (Т-3, а.с.140; Т-4, а.с.7). О 20:30 представниками Держпродспоживслужби здійснено відбір патологічного матеріалу для проведення лабораторних досліджень (Т-4, а.с.7). Також, цього ж дня, 16.08.2019 о 20:30 розпорядженням державного ветеринарного інспектора Стрийського району Львівської області позивачу було заборонено, зокрема, реалізацію тварин, вивезення свиней за межі господарства (Т-4, а.с.13-14).
17.08.2019 лабораторні дослідження виявили наявність у померлих свиней ДНК вірусу АЧС (Т-2, а.с.148). У цей же день, 17.08.2019, Державною надзвичайною протиепізоотичною комісією та розпорядженням Голови Стрийської районної державної адміністрації Львівської області оголошено спалах АЧС на території позивача, оголошено карантин (Т-2, а.с.145; Т-3, а.с.137).
11.09.2019 комісією у складі начальника Стрийського районного управління головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, начальника відділу агропромислового розвитку Стрийської районної державної адміністрації та менеджера зі збуту ТзОВ «Галичина-Захід» складено акт про спалення сільськогосподарських тварин при ліквідації особливо небезпечних (карантинних) хвороб.
ПВФ "М`ясопром" здійснило забій свиней, поставлених ТОВ "Галичина-Захід" у період з 13 по 16 серпня 2019 року, та 19.08.2019 поставило м`ясо свиней вартістю 1    402    080грн. ТОВ "Візит", яке у цей же день повідомило відповідача про неприйняття свинини через її походження з джерела АЧС на території ТОВ "Галичина-Захід". 26.08.2019 аналогічне повідомлення зробив інший контрагент відповідача    ТОВ "Агро-Інвест".
Відповідно до акту епізоотичного розслідування від 23.08.2019 у ТОВ "Галичина-Захід" з 15.08.2019 встановлено підвищення загибелі тварин, а саме: 12.08.2019 - 40 гол., 13.08.2019 - 40 гол., 14.08.2019    40 гол., 15.08.2019 - 72 гол., 16.08.2019 - 128 гол. При цьому при патологічному розтині свиней характерних ознак АЧС виявлено не було. Серед висновків комісії зазначено, зокрема що з урахуванням дати реєстрації підвищеного падежу свиней та максимального інкубаційного періоду при АЧС ймовірним періодом занесення вірусу АЧС в господарство є період з 01.08.2019.
Максимальний ймовірний період занесення вірусу АЧС на господарство позивача - з 01.08.2019 (Т-3, а.с.147). Твердження відповідача про те, що «згідно актів епізоотичного розслідування вірусу АЧС був занесений у ТОВ «Галичина-Захід» 01.08.2019» не підтверджується, ні актами епізоотичного розслідування, ні будь-якими іншими матеріалами справи.
18.08.2019 відповідачу уже було відомо про наявність на території позивача спалаху АЧС, що вбачається із листа Держпродспоживслужби № 11.3-21/9518 від 23.04.2021 (Т-7, а.с.27). Цим спростовується твердження відповідача: «про те що ТОВ «Галичина-Захід» є місцем спалаху АЧС підприємству не було відомо та ніким не повідомлялося».
Тим не менше, 19.08.2019 відповідач поставив свинину, отриману зі свиней, поставлених (позивачем відповідачу) 13-16 серпня 2019 року, ТОВ «Візит» (Т-2, а.с.123-125). Вказана свинина того ж дня ТОВ «Візит» була повернута відповідачу із посиланням на її походження із господарства позивача (Т-2, а.с.149). ТОВ «Агро-Інвест» 26.08.2019 також відмовило відповідачу у прийнятті тієї ж свинини з тих же мотивів (Т-2, а.с.150).
22.08.2019 свинину вказаних партій було направлено на лабораторне дослідження в Львівську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів для дослідження на предмет наявності вірусу АЧС (Т-2, а.с.102; Т-2 а.с.108; Т-7, а.с.27).
30.08.2019 Львівською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, за результатами проведеного дослідження, було видано звіт про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001251 п.м./19, згідно з яким вірусу АЧС в надісланих зразках не виявлено (Т-7, а.с.27; Т-8, а.с.36-37).
10.09.2019 державним інспектором ветеринарної медицини Жовківського району Львівської області прийнято рішення про вилучення та знищення партії м`яса свиней на спеціалізованому підприємстві, з огляду на протермінування терміну зберігання, темно-червоний колір поверхні м`яса, виявлення бактерії групи кишкової палички (Т-2, а.с.153).
Вказана партія м`яса була утилізована 11 та 13 вересня 2019 року Жовківською філією ДП «Укрветсанзавод» (Т-2, а. с. 129-136).
11.09.2019 у господарстві позивача відповідно до протоколу засідання позачергової Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Стрийській районній державної адміністрації №7 від 19.08.2019 було здійснено спалення 102 854 свиней при ліквідації спалаху АЧС (Т-3, а.с.149-150).
У період із 01.08.2019 по 16.08.2019 позивачем було реалізовано зі свого господарства 8127 голів свиней у 8 підприємств на території Львівської області та 131 голову в одне підприємство Закарпатської області (Т-3, а.с.142), однак, при цьому, у період з 01.08.2019 по 01.01.2020 на території Львівської та Закарпатської областей не було зафіксовано інших випадків захворювання на АЧС, окрім, як у господарстві самого позивача (лист Держпродспоживслужби Т-7, а. с. 29).
05.09.2019 відповідач за первісним позовом звертався до позивача з вимогами: про необхідність вирішення питання про відшкодування збитків, понесених за наслідками співпраці товариств у серпні 2019 року через спалах АЧС та повідомив про відмову контрагентів від приймання м`ясної продукції за серпень 2019 року походженням з ТОВ "Галичина-Захід"; вжиття заходів, щодо утилізації свиней, поставлених з 13 по 16 серпня 2019 року або компенсувати витрати на утилізацію та з повідомленням про відмову від договору поставки з підстав істотної невідповідності якісним характеристикам товару, поставленого у вказаний період. На підтвердження обставини надіслання вказаних листів 05.09.2019 відповідачем за первісним позовом долучено фіскальний чек від 06.09.2019 та копію трекінгу (відстеження відправлення №8031605768182) рекомендованого поштового відправлення від 06.09.2019, що отримане позивачем 11.09.2019. 
Позивач за первісним позовом натомість стверджує, що отримав лише лист із проханням зв`язатись із керівництвом ПП ПВФ «М`ясопром». Отже, за даних обставин, місцевим господарським судом вірно встановлено, що вказані докази не є належними доказами направлення адресату усіх трьох листів, датованих 05.09.2019, в тому числі і повідомлення про відмову від договору поставки. Даного не спростовано скаржником в апеляційній скарзі.
Відповідно до частини 2 статті 678 Цивільного кодексу України, на яку послався відповідач в якості правової підстави для відмови від договору поставки, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.
Реалізація покупцем права на відмову від договору в зв`язку з істотним порушенням вимог, щодо якості товару залежить, зокрема від дотримання ним порядку повідомлення продавця про відповідне порушення договору.
Частиною 1 ст. 679 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Щодо правомірності відмови відповідача від договору поставки, у постанові від 24.03.2021 у даній справі №914/4/20 Верховний Суд, зокрема зазначив, що відповідач не дотримався встановленого договором порядку заявлення претензій по якості товару. Отже, з огляду на положення частини 2 статті 688, частини 1 статті 679 Цивільного кодексу України висновок про правомірність відмови відповідача від договору поставки залежить від доведення ним того, що: (1) позивач на момент спірної поставки товару вже знав або міг знати про спалах АЧС у його господарстві; (2) поставлений позивачем товар був інфікований вірусом АЧС.
Обставинами та матеріалами справи встановлено, що справа розглядається повторно, а апеляційна скарга що своїй суті не містить нових доводів чи аргументів, відповідач стверджує про те, що постановлені йому свині підлягали знищенню у порядку протиепізоотичних заходів незалежно від того, чи були вони (саме ці поставлені свині) інфіковані вірусом африканської чуми свиней.
Як констатував Верховний Суд (п. 32 постанови), єдиним нормативним документом, який визначає порядок проведення ветеринарно-санітарних заходів у випадках прояву АЧС серед свиней у господарствах різних форм власності, поводження з продукцією свинарства, одержаною в неблагополучних господарствах щодо АЧС, є Інструкція з профілактики та боротьби з африканською чумою свиней, затверджена Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 111 від 07.03.2017 (надалі - «Інструкція по АЧС»).
Відповідно до абз. 2 п. 1 Інструкції по АЧС, ця хвороба перебігає гостро, підгостро, хронічно безсимптомно й характеризується лихоманкою, геморагічним діатезом, ціанозом шкіри, некродистрофічними змінами паренхіматозних органів, що спростовує твердження відповідача, що «єдиними явними ознаками захворюваності свиней на АЧС є їх смерть».
Згідно із п. 2 Розділу IV Інструкції по АЧС, діагноз на АЧС вважається встановленим при отриманні позитивних результатів при проведенні лабораторних досліджень проб біологічного та патологічного матеріалу з використанням полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) в уповноважених акредитованих державних лабораторіях ветеринарної медицини.
Згідно з п. 3.1 Правил передзабійного ветеринарного огляду тварин і ветеринарно-санітарної експертизи м`яса та м`ясних продуктів, затверджених Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України № 28 від 07.06.2002 (надалі також - «Правила»), «усі види забійних тварин і птиці перед забоєм підлягають ветеринарному огляду з вибірковою чи поголовною термометрією (на розсуд спеціаліста ветеринарної медицини), а м`ясо та інші продукти забою - ветеринарно-санітарній експертизі, в ході якої повинні бути визначені якість та безпека продукції тваринного походження, що призначена для харчування людей, годівлі тварин і подальшої переробки. Реалізація і використання м`яса та інших продуктів забою тварин (птиці), що не пройшли ветеринарно-санітарної експертизи та отриманих від тварин, що не піддані передзабійному огляду в установленому порядку, забороняється».
Згідно із п. 3.2 Правил, передзабійний ветеринарний огляд тварин (птиці) здійснюють спеціалісти державних установ ветеринарної медицини, а також спеціалісти підрозділів ветеринарної медицини міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів тощо, які пройшли спеціальну підготовку та атестовані у встановленому порядку. Відповідно до п. 3.3 Правил, після здійснення ветеринарно-санітарної експертизи м`яса та м`ясопродуктів спеціалісти ветеринарної медицини проводять клеймування, а також видають відповідні ветеринарні документи (ветеринарне свідоцтво, ветеринарна довідка) щодо подальшого їх використання.
До категорії забійних тварин належать, зокрема, свині (п. 4.1) До забою на м`ясо допускають тільки здорових тварин (п. 4.3).
Наявними у справі доказами підтверджується, що поставлені Позивачем свині не були інфіковані вірусом АЧС, а саме:
По-перше, відповідно до змісту п. 2 Розділу IV Інструкції по АЧС, діагноз на АЧС вважається встановленим виключно при отриманні позитивних результатів при проведенні лабораторних досліджень проб біологічного та патологічного матеріалу, з використанням полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) в уповноважених акредитованих державних лабораторіях ветеринарної медицини.
Звітом про результати лабораторного дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001251 п.м./19 від 30.08.2019, наданим Львівською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Т-8, а.с.36-37), листом Держпродспоживслужби № 11.3-21/9518 від 23.04.2021 (Т-7, а.с.27) підтверджується, що м`ясо, отримане від свиней, що були поставлені позивачем відповідачу 13-16 серпня 2019 року, досліджувалося Львівською регіональною державною лабораторією Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на предмет наявності вірусу АЧС і за результатом дослідження вірусу АЧС у ньому не було виявлено.
Згідно з п. 2 Розділу І Інструкції по АЧС, збудник АЧС (вірус) у м`ясі від хворих тварин зберігається до 155 діб. Отже, з цього вбачається висновок, що, якщо б свині, поставлені 13-16.08.2019, були інфіковані АЧС, то це було б виявлено під час проведення лабораторного дослідження патологічного (біологічного) матеріалу 30.08.2019.
Листом Держпродспоживслужби №11.3-21/1/7340 від 18.12.2020 (Т-7, а.с.29) підтверджується, що у відповідача щонайменше в період із 01.08.2019 по 01.01.2020 не виявлявся вірус АЧС.
Таким чином, у справі наявний належний доказ того, що поставлені позивачем свині не були інфіковані вірусом АЧС - негативний результат лабораторного дослідження.
Відповідачем цього не спростовано - суду не надано та в матеріалах справи відсутні позитивні результати лабораторного дослідження проб біологічного та патологічного матеріалу з використанням полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) в уповноважених акредитованих державних лабораторіях ветеринарної медицини.
Висловлене, відповідачем, в апеляційній скарзі твердження про те, що «даний звіт, як письмовий доказ, дає підстави стверджувати лише, що в даних трьох свиней вірус АЧС був відсутній, однак, зі змісту такого звіту неможливо сформувати висновки, що уся партія свиней не була інфікована вірусом АЧС» не вливає на правильність висновків суду першої інстанції.
Так, як зазначено у п. 2 розділу IV Інструкції по АЧС, який має назву «Діагностика АЧС», для лабораторних досліджень направляють зразки крові, селезінки, лімфатичних вузлів від 1-3 свиней, що й було зроблено під час лабораторного дослідження м`яса поставлених свиней, за результатами якого виданий звіт № 001251 п.м./19 від 30.08.2019. Тобто, Інструкцією по АЧС не передбачено відібрання зразків від кожної свині - для висновку про наявність або відсутність вірусу АЧС достатнім є дослідження зразків від 1-3 свиней. Проведення дослідження 289 зразків було б обтяжливим для Львівської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів і не було доцільним.
Так, в матеріалах справи наявні докази, які в сукупності опосередковано підтверджують те, що поставлені свині не були інфіковані вірусом АЧС.
А саме наявними у справі корінцями ветеринарних свідоцтв від 13.08.2019, 14.08.2019, 15.08.2019, 16.08.2019 (Т-3, а.с.11-15), поясненнями ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області (Т-4, а.с.8), ветеринарними довідками АА № 992739, АА № 992741 та АА № 992744 (Т-7, а.с.23-24; Т-4, а.с.16) підтверджується, що при відвантаженні кожна партія свиней пройшла ветеринарний контроль державним ветеринарним лікарем, за результатами якого тварини були визнані клінічно здоровими. Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області у поясненнях (Т-4, а.с.8) зазначає, що перед відправкою на забій лікарем ветеринарної медицини проведено клінічний огляд свинопоголів`я та термометрію, тварини визнані клінічно здоровими з температурою в межах фізіологічної норми, про що зроблено відповідний запис у ветеринарному документі.
Також, в рішенні №1 про вилучення, утилізацію та знищення сільськогосподарської сировини і харчових продуктів, що непридатні до використання, від 10.09.2019 (Т-2, а.с.153) не зазначено про наявність вірусу АЧС у м`ясі, яке походить від поставлених свиней, а м`ясо визнане непридатним для використання з інших причин - через протермінування терміну зберігання м`яса та наявність бактерій групи кишкової палички. При цьому, варто зазначити, що наведене ветеринарно-санітарне обстеження було проведено через 25-28 діб після спірних поставок, тоді як згідно з п. 2 Розділу І Інструкції по АЧС, збудник АЧС (вірус) у м`ясі від хворих тварин зберігається до 155 діб.
Таким чином, результати проходження кожною партією свиней ветеринарного контролю вказують на те, що жодна із 289 свиней, поставлених Відповідачу у спірний період, не мала видимих ознак АЧС, яка у більшості випадків перебігає гостро та характеризується лихоманкою (підвищеною температурою) і ціанозом шкіри (абз. 2 п. 1 Інструкції по АЧС).
До того ж, після забою свиней, як вбачається з обставин справи підприємством ПП «ЩІІН» була видана декларація виробника (посвідчення про якість) № 150 від 14.08.2019 та № 151 від 15.08.2019 (Т-7, а.с.25), в яких зазначено, що свинина та субпродукти піддані ветеринарно-санітарній експертизі, туші проклеймовані клеймом, термін зберігання - 12 діб. Цим підтверджується, що м`ясо пройшло ветеринарно-санітарну експертизу.
Згідно з умовами п.5.1. договору поставки на вимогу покупця постачальник може додатково надати належним чином завірені копії задокументованих результатів тестування крові тварин з лабораторій європейських країн, які засвідчують відсутність у тварин, які продаються за цим договором, усіх чи будь-яких захворювань, інфекцій тощо. Проте такої вимоги відповідач не висував (в матеріалах справи відсутня).
З акта епізоотичного розслідування від 23.08.2019 (Т-3, а. с. 142-143) вбачається, що в період із 01.08.2019 по 16.08.2019, позивачем, було реалізовано, з метою забою 8258 голів свиней, у тому числі 8127 голів у 8 підприємств на території Львівської області та 131 голову в одне підприємство Закарпатської області. Жодне із цих підприємств-покупців не мало претензій, щодо якості поставленого товару та в жодній з партій свиней, які надійшли від позивача, не було виявлено вірусу АЧС. Листом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів № 11.3-21/1/7340 від 18.12.2020 (Т-7, а. с.29) підтверджується, що у період з 01.08.2019 по 01.01.2020 у всіх цих підприємств випадків захворювання на АЧС не було зареєстровано. На цій підставі та з огляду на біологію вірусу АЧС експертом Недосєковим В. В. (доктором ветеринарних наук, професором по кафедрі епізоотології, мікробіології і вірусології, лауреатом Премії Уряду в галузі науки і технології, незалежним експертом з питань біобезпеки та благополуччя тварин, експертом Європейського банку реконструкції та розвитку з біобезпеки) було зазначено у висновку експерта за результатами проведення судово-ветеринарної експертизи від 31.05.2021 (Т-7, а. с. 159-174), що ймовірність того, що свині партій свиней, поставлених позивачем відповідачу 13, 14, 15 та 16 серпня 2019 року, були інфіковані вірусом АЧС - вкрай низька (незначна). Даний висновок було зроблено експертом без урахування звіту про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001251 п.м./19 від 30.08.2019, який на час проведення судово-ветеринарної експертизи був відсутній у матеріалах справи.
В акті епізоотичного розслідування від 23.08.2019 (Т-3, а.с.147) та акті епізоотичного розслідування від 19.08.2019 (Т-4, а.с.26) зазначено (п. 2 висновків), що «ризик розповсюдження АЧС в інші господарства є незначним».
Позивач у відзиві звертає увагу суду на те, що жоден орган державної влади не зобов`язував відповідача утилізувати м`ясо свиней, отриманих від Позивача. На це вказав і Верховний Суд, зазначивши у п. 39 Постанови, що ні, в акті епізоотичного розслідування від 23.08.2019, ні в розпорядженні головного державного ветеринарного інспектора України від 27.08.2019, не вказано про те, що тварини, які реалізовані Позивачем у період з 01.08.2019 по 16.08.2019, підлягають знищенню (утилізації).
Отже, на противагу наведеному, відповідач не надав позитивних результатів лабораторного дослідження м`яса, поставлених позивачем свиней, не надав будь-яких інших доказів, які б вказували на те, що поставлені свині були інфіковані АЧС. При цьому, всупереч вказівкам Верховного Суду, який у п. 56 та п. 47 постанови прямо вказав, що доведення інфікованості поставленого товару вірусом АЧС є процесуальним обов`язком відповідача, від якого залежить правомірність відмови відповідача від договору поставки, відповідач упродовж нового розгляду справи не подав жодного доказу.
Як вірно вказано судом першої інстанції єдиним доказом, на який посилається відповідач, як на доказ поінформованості позивача про спалах АЧС у його господарстві під час здійснення поставок є лист головного ветеринарного лікаря Німеччини від 04.09.2019 (Т-3, а.с.117). 
У матеріалах справи (а.с.117 Т-3), міститься переклад отриманого відповідачем електронного листа головного ветеринарного інспектора Німеччини від 04.09.2019 до першого заступника голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Цим листом головний ветеринарний інспектор Німеччини через Посольство Федеративної республіки Німеччина інформує першого заступника Держпродспоживслужби про те, що датський практикуючий ветеринар Андреас Бірх надіслав у Німеччину у приватну лабораторію зразки крові для дослідження АЧС, дослідження дало позитивний результат. 15.08.2019 адреса власника тварини, в якої відібрали зразки, - Нільсен, вул. Стрийська, Стрийський район, 82420, Львівська область.
Однак, вказаний лист не підтверджує, ні факт виявлення АЧС у господарстві позивача до 17.08.2019, а ні факту обізнаності позивача із наявністю вірусу АЧС у його господарстві до 17.08.2019. 
Як, вказує позивач, у відзиві він не отримував цього листа та не знав про наявність цього листа, аж до моменту подання його копії представником відповідача до суду; ні Посольство Німеччини, ні Держпродспоживслужба не інформували позивача про надходження (отримання) цього листа, який, до того ж, датується 04.09.2019, а спірні поставки відбулися 13-16.08.2019; жодних зразків для будь-яких досліджень позивач нікому не надавав аж до прибуття працівників Держпродспоживслужби о 17:00 16.08.2019; у цьому листі не зазначено, що зразки, які досліджувалися приватною лабораторією у Німеччині, походять саме з господарства позивача; зі змісту вказаного листа вбачається, що позитивний результат дослідження зразків крові на АЧС не є остаточним - він не був погоджений із німецькою національною референтною лабораторією АЧС, а розслідування спільно з датською службою ветеринари все ще в процесі.
З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що даний лист «не містить достовірної інформації, щодо найменування та адреси позивача, про те коли, як, ким, чому та які зразки відправили у німецьку лабораторію, вказано, що позитивний результат не був погоджений із німецькою національною референтною лабораторією АЧС та зазначено, що розслідування спільно з датською службою ветеринарії все ще в процесі; при цьому лист датовано 04.09.19, тобто після офіційного встановлення обставин, щодо наявності на підприємстві позивача АЧС».
Інших доказів проінформованості позивача за первісним позовом про інфікування поголів`я свиней АЧС на його підприємстві до 17.08.2019 не представлено, ні суду першої, ні апеляційної інстанцій. 
Як зазначено вище, діагноз на АЧС вважається встановленим виключно при отриманні позитивних результатів при проведенні лабораторних досліджень проб біологічного та патологічного матеріалу, з використанням полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) в уповноважених акредитованих державних лабораторіях ветеринарної медицини.
Позитивні результати лабораторних досліджень були надані позивачу 17.08.2019.
Будь-яких інших доказів, щодо обізнаності позивача із наявністю вірусу АЧС у його господарстві до 17.08.2019 відповідачем суду не надано, у матеріалах справи немає.
При цьому, свині постачалися до введення карантину і за відсутності будь-яких заборон на їх переміщення із території постачальника. Жодна норма чинного законодавства не зобов`язує утилізовувати таких свиней чи отриману від них продукцію, на що уже звернув увагу Верховний Суд (пункти 33 та 47 постанови).
Оскільки відповідачем не доведено та матеріалами справи не підтверджується, а навпаки - спростовується, що поставлений товар був інфікований вірусом АЧС, і що позивач у момент здійснення спірних поставок знав про наявність вірусу АЧС у його господарстві, то, з огляду на це відмова відповідача від договору поставки, в порядку ч. 2 ст. 678 ЦК України є неправомірною, а рішення суду першої інстанції - законним та обґрунтованим.
Висловлені відповідачем аргументи, щодо наявності у нього статусу контактного господарства та інфікованого об`єкта також слід оцінити критично з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції по АЧС, «контактне господарство - господарство, куди збудник АЧС міг бути занесений різними шляхами (місце розташування, переміщення людей, свиней, транспортних засобів тощо)».
Тобто, контактне господарство - це, в першу чергу, господарство. Як зазначено у п. 3 розділу І Інструкції по АЧС, «господарство - будь-який сільськогосподарський об`єкт, у якому розводять та/або постійно або тимчасово утримують свиней, крім боєнь, забійних пунктів, транспортних засобів та огороджених ділянок, на яких утримують і можуть відстрілювати диких кабанів».
Відповідачем не надано жодних доказів того, що ним здійснюється розведення та/або тимчасове або постійне утримання свиней. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що свині, поставлені Позивачем Відповідачу 14-16 серпня 2019 року, були того ж дня забиті ПП «ЩІІН», а Відповідачем не утримувалися ні постійно, ні тимчасово. 
З огляду на це, Відповідачем не доведено наявність у нього статусу господарства в розумінні Інструкції по АЧС, що виключає можливість визнання його контактним господарством. До того ж, як підтверджується листами Держпродспоживслужби № 11.3-21/9518 від 23.04.2021, № 11.3- 21/1/7340 від 18.12.2020 та звітом про результати дослідження патологічного (біологічного) матеріалу № 001251 п.м./19 від 30.08.2019, збудник АЧС не був занесений у підприємство відповідача.
Так само критично слід оцінити аргумент відповідача про наявність у нього статусу інфікованого об`єкта.
Інфікований об`єкт, відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції по АЧС, це - «місце виявлення інфікованих вірусом АЧС продуктів свинарства, трупів або решток свиней (сміттєзвалища, пасовища, лісосмуги тощо), потужності із забою, переробки, зберігання, транспортування, реалізації продуктів та сировини тваринного походження (забійні пункти, м`ясокомбінати, склади, магазини, ринки, консервні і шкіропереробні підприємства, холодильники, заводи з виробництва м`ясо-кісткового борошна тощо), а також харчоблоки закладів ресторанного господарства, транспорт, які були/могли бути контаміновані вірусом АЧС через сировину, продукцію, отримані від хворих свиней».
Водночас, норми Інструкції по АЧС, які стосуються інфікованого об`єкта, містяться в пункті 2 «Заходи в неблагополучному пункті» Розділу VI «Заходи з ліквідації АЧС». Пункт 2 Розділу VI регулює порядок дій, які вчиняються у неблагополучному пункті з метою ліквідації АЧС.
Визначення поняття «неблагополучний пункт» («спалах АЧС») наведене в п. З Розділу І Інструкції по АЧС: «один або кілька випадків захворювання на АЧС (епізоотичних вогнищ) на потужностях (об`єктах), включаючи всі споруди та прилеглі приміщення, де розміщені тварини, або на території, де з огляду на місцеві умови неможливо гарантувати, що сприйнятливі та несприйнятливі до хвороби тварини не мали безпосереднього контакту з тваринами, що захворіли або стосовно яких є підозра на захворювання». Відповідно до п. 2 Розділу VI Інструкції по АЧС, є чотири види неблагополучних пунктів: особисте селянське господарство, свиногосподарство, мисливське господарство, інфікований об`єкт. Тобто, інфікований об`єкт - це один із видів неблагополучного пункту.
Таким чином, статус неблагополучного пункту виникає після підтвердження випадку(ів) захворювання на АЧС. З огляду на це, інфікований об`єкт - це сміттєзвалище, пасовище, лісосмуга, забійний пункт, м`ясокомбінат, склад, магазин, ринок, консервне чи шкіропереробне підприємство, холодильник, завод з виробництва м`ясо-кісткового борошна, на якому було виявлено АЧС.
Водночас, як зазначено вище, ні на підприємстві відповідача, ні у м`ясній продукції, отриманій із поставлених позивачем 13-16.08.2019 свиней, вірусу АЧС не було виявлено. Отже, вбачається висновок, що у розумінні Інструкції по АЧС відповідач не є ні неблагополучним пунктом загалом, ні інфікованим об`єктом зокрема.
Більше того, відповідач не може бути одночасно і контактним господарством, і інфікованим об`єктом, як про це зазначає відповідач, оскільки у розумінні п. 2 Розділу VI Інструкції по АЧС господарство та інфікований об`єкт - це різні (окремі) види неблагополучних пунктів.
Разом з цим, якби відповідач був інфікованим об`єктом, то до нього мали б бути застосовані заходи, передбачені у підпункті 4 «На інфікованому об`єкті» пункту 2 «Заходи в неблагополучному пункті» та у пункті 1 «Загальні заходи» Розділу VI Інструкції по АЧС, зокрема: спалення туш сприйнятливих тварин, потенційно контамінованої продукції; проведення епізоотичного розслідування за участю спеціалістів Держпродспоживслужби; прийняття рішення про оголошення спалаху АЧС на підприємстві відповідача. Нічого із наведеного не мало місця щодо відповідача.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що «відповідачу за первісним позовом ПВФ «М`ясопром» 18.08.2019 було відомо про спалах АЧС на території ТОВ «Галичина-Захід», та здійснено поставки м`яса з джерела походження АЧС, зокрема 19.08.2019 ТОВ «Візит» та ТОВ «Агро-Інвест», яке останніми повернуто відповідачу, доказів повідомлення про дані обставини, відповідачем головного державного інспектора ветеринарної медицини району не подано, доказів спалення позивачем за зустрічним позовом потенційно контамінованої продукції, як зазначає позивач за зустрічним позовом не подано, доказів прийняття Головним державним інспектором району (міста) розпорядження щодо позивача за зустрічним позовом до встановлення діагнозу, про припинення забою і реалізації тварин усіх видів і продуктів їхнього забою, не допущення вивезення туш свиней, м`яса не надано, утилізація та знищення сільськогосподарської сировини, проведена не в результаті обставин які мали місце на господарстві відповідача за зустрічним позовом, а у зв`язку із непридатністю м`яса визначеного за оранолептичними показниками поверхні м`яса, протермінованим зберіганням м`яса відповідно до ДСТУ 7158:2010, невідповідністю бактерії групи кишкової палички станом на момент вказаного дослідження».
Водночас, наявність або відсутність у позивача статусу контактного господарства чи інфікованого об`єкта жодним чином не впливає на правомірність його відмови від договору поставки відповідно до п. 47 постанови Верховного Суду.
У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог    Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).
Отже, враховуючи вищенаведене та те, що станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 1469900,65 грн. є обґрунтованою та такою, що правомірно задоволена до стягнення з відповідача.
Згідно вимог ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Пунктом 7.5. договору №17-031 від 20.03.2017 встановлено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань покупець сплачує суму боргу, з врахуванням штрафу в розмірі 20% від суми заборгованості та пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. 
Так, згідно із п. 7.5. договору №17-031 від 20.03.2017, позивач за видатковими накладними № 1111 від 13.08.2019р., № 1121 від 14.08.2019р., № 1130 від 15.08.2019р., № 1140 від 16.08.2019р. за період в сукупності з 19.08.2019р. по 20.12.2019р. нарахував відповідачу пеню у розмірі 159635,24грн. Також відповідно до п. 7.5. договору позивачем нараховано 20% штрафу в розмірі 293980,13 грн., які правомірно задоволено до стягнення місцевим господарським судом.
Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано 3% річних за період з 19.08.2019 по 03.12.2019 в розмірі 14980,91 грн. та інфляційні втрати за період з вересень 2019 року по листопад 2019 року в розмірі 22141,19грн. 
Згідно здійсненого перерахунку суду першої інстанції, який перевірено судом апеляційної інстанції, місцевим господарським судом вірно встановлено, що до стягнення з відповідача за первісним позовом підлягають 3% річних в сумі 12893,66 грн. та пеня в сумі 159256,65 грн. В решті позовних вимог, щодо стягнення 3% річних та пені правомірно відмовлено, за безпідставністю заявлення таких.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 28 вересня 2021 року у справі №914/4/20, з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 28 вересня 2021 року у справі №914/4/20 належить залишити без змін, апеляційну скаргу Приватно-виробничої фірми «М`ясопром» - без задоволення.
Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Приватного підприємства “Приватно-виробничої фірми “М”ясопром”, б/н від 29.10.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/3634/21 від 01.11.2021) – залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду Львівської області від 28 вересня 2021 року у справі №914/4/20 - залишити без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги – покласти на ПП «ПВФ «М`ясопром».
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України. 
5.          Матеріали справи №914/4/20 повернути Господарському суду Львівської області. 

Повний текст постанови складено та підписано 07.02.2022.

Головуючий суддя                                                                      І.Б.Малех 

Суддя                                                                                          В.М.Гриців

Суддя                                                                                          О.В.Зварич