ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2022 р.                                Справа№ 910/19668/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яковлєва М.Л.
суддів:            Куксова В.В. 
          Чорногуза М.Г. 

Розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Київського національного університету імені Тараса Шевченка                
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 
у справі №910/19668/21 (суддя Привалов А.І.)
за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка                
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерактивні Системи Навчання"
про    визнання правочинів недійсними.

                                               В С Т А Н О В И В :
          У листопаді 2021 року Київський національний університет імені Тараса Шевченка   звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерактивні Системи Навчання", в якому просить визнати недійсними договори №ПР394 від 07.05.2020, №ПР397 від 08.05.2020 та №К78 від 20.08.2020, укладених між сторонами.   
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/19668/21 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.2 ч.5 ст.174 ГПК України.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції вказав на те, що заявлені вимоги не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані поданими доказами, та не є основними і похідними позовними вимогами. При цьому,      обставина укладення договорів відносно одного й того ж боржника не є спільною "підставою позову", яка об`єднує вимоги. Також, заявлені за договорами вимоги не об`єднані поданими доказами, так як укладання та невиконання або виконання кожного з договорів буде потребувати дослідження на підставі різних документів. Крім того, сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи є окремими доказами по кожному з договорів.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 та направити дану справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/19668/21.                                              
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що висновки суду  першої інстанції є передчасними та такими, що суперечать процесуальному законодавству.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, вказану вище апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Чорногуз М.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 поновлено Київському національному університету імені Тараса Шевченка   пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/19668/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київського національного університету імені Тараса Шевченка на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/19668/21; розгляд апеляційної скарги Київського національного університету імені Тараса Шевченка на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/19668/21 постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19668/21; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. 
Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.  
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню виходячи з наступного.
Як вбачається з вищевстановленого, предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про повернення позивачеві позовної заяви на підставі п.2 ч.5 ст.174 ГПК України у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.
Так, відповідно до п.2 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).
За змістом ч.1 ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Отже, у вказаній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права.  
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.   
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги, що є предметом цього позову, виникли з одних підстав - невідповідність вказаних вище правочинів законодавству України про публічні закупівлі та їх фіктивність, і пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів шляхом визнання всіх договорів недійсними, а також заявлені позовні вимоги стосуються одних і тих же осіб.  
Проте, суд першої інстанції не врахував вищевикладене та правил об`єднання/роз`єднання позовних вимог, передбачених частинами першою, шостою   статті 173 ГПК України, а тому дійшов помилкового висновку щодо наслідків, передбачених приписами п.2 ч.5   ст.174 ГПК України.
Крім того, посилання суду першої інстанції в оскаржувані ухвалі на те, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору є безпідставним, оскільки таке право суду було передбачено та закріплено в   ст. 63 ГПК України   в редакції до 15.12.2017.
Разом з тим, на час постановлення оскаржуваної ухвали   статтею 174 ГПК України   в редакції після 15.12.2017, на відміну від   статті 63 ГПК України   в редакції до 15.12.2017, не передбачено повернення позовної заяви з таких підстав, що об`єднання позовних вимог перешкоджає з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднює вирішення спору.
Також слід зазначити, що на стадії відкриття провадження у справі, суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог   Господарського процесуального кодексу України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору.
До того ж, судом першої інстанції не було враховано положення ч.6 ст.173 ГПК України, яка надає суду право з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. 
 З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставне застосування судом першої інстанції норм п.2 ч.5 ст.174 ГПК України та, як наслідок, неправомірне повернення позовної заяви позивачу. 
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення - скасуванню, а матеріали справи - переданню на розгляд до Господарського суду міста Києва. 
Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.3 ст.271 ГПК України, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.129, 252, 255,  269-271, 275, 277, 280-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

                                     П О С Т А Н О В И В :
1.Апеляційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка   на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/19668/21 задовольнити. 
2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.12.2021 у справі №910/19668/21 скасувати.   
3.Матеріали справи №910/19668/21 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту. 
Головуючий суддя                                                            М.Л. Яковлєв 

Судді                                                                                В.В. Куксов

                                                                                М.Г. Чорногуз